ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 січня 2021 року           справа №360/3170/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року (повний текст складено 12 жовтня 2020 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/3170/20 (суддя І інстанції - Смішлива Т.В.) за позовом адвоката Хорольського Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:

25 серпня 2020 року адвокат Хорольський Ігор Володимирович (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі відповідач), в якій позивач просив: - визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій, щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту; - зобов`язати Державну служби України з надзвичайних ситуацій виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка передбачена законодавством, у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту. 
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до наказу № 169 від 24 травня 2019 року, ГУ ДСНС України в Луганській області «Про звільнення зі служби», позивача звільнено зі служби цивільного захисту (із зняттям з військового обліку) за пунктами 173, 176 підпунктом 3, Постанови КМУ №593 від 11 липня 2013 року (за станом здоров`я). Підставою слугувало свідоцтво про хворобу видане ЦЛЕК ДСНС України від 19 квітня 2019 року № 645, рапорт.
Відповідно до законодавства позивачу, повинна бути виплачена одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, але по теперішній час зазначеної виплати позивач не отримав.
Відповідно довідки МСЕК про первинний огляд інваліда, Серія 12 ААБ № 142261 від 26 червня 2019 року, позивачеві встановлена III група інвалідності з 15 червня 2019 року (захворювання пов`язані з проходженням служби).
Головне управління ДСНС України в Луганській області направило відповідні документи до ДСНС України.
На неодноразові звернення позивача, відповідач повідомив про те, що у зв`язку зі збільшенням кількості справ, що надійшли до ДСНС України для виплати одноразової грошової допомоги, та обмеженим фінансуванням в 2020 році на зазначені цілі, ще у вересні 2018 році на теперішній час здійснити виплату позивачу одноразової грошової допомоги не було можливості.
Рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги буде прийматися на засіданні комісії з призначення одноразової грошової допомоги в порядку черговості надходження до ДСНС України справ для виплати зазначеної допомоги залежно від кошторисних призначень на зазначені цілі.
На думку позивача відповідач порушує права та законні інтереси своєю протиправною бездіяльністю.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 360/3170/20 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності. Зобов`язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій розглянути з прийняттям рішення отримані від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області документи щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності. В решті позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв`язку із відсутністю відповідних бюджетних асигнувань документи позивача не виносилися на розгляд Комісії ДСНС, оскільки прийняття відповідного рішення є взяттям бюджетного зобов`язання без відповідних асигнувань, а з дня прийняття ДСНС рішення про таку виплату протягом двох місяців Головним управлінням ДСНС України у Луганській області має бути виплачено суму одноразової грошової допомоги.
У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій та особою з інвалідністю третьої групи з 26 червня 2019 року, що підтверджено копіями документів, а саме: паспортом громадянина України (арк. спр. 3, 56), карткою платника податків (арк. спр. 5, 57), посвідчення учасника бойових дій (арк. спр. 6), довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 142261 (захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків) (арк. спр. 7, 60).
Наказом № 169 від 24 травня 2019 року Про кадрові питання позивача звільнено у відставку за пунктом 173, 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) з 24 травня 2019 року (арк. спр. 9, 65).
25 липня 2019 року позивач звернувся до Головного управління ДСНС України у Луганській області щодо виплати одноразової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, надавши відповідні документи (арк. спр. 55).
Відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 142261 позивачу встановлено з 26 червня 2019 року ІІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків (арк. спр. 7, 60).
Відповідно свідоцтва про хворобу № 645 від 19 квітня 2019 року Центральної лікарсько - експертної комісії ДСНС України встановлено, що захворювання позивача пов`язане з проходженням служби (арк. спр. 8, 66-67).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.   
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою та другою статті 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Згідно з частиною другої статті 118 Кодексу цивільного захисту України у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (далі - Положення № 593).
Положення № 593 визначає порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов`язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту (пункт 1 Положення № 593).
Згідно з Положенням № 593 особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом, приймають присягу служби цивільного захисту і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання, а також належать до персоналу (кадрів) ДСНС України. Статус їх підтверджується службовим посвідченням тощо.
Пунктом 15 Положення встановлено склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, який поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий, яким присвоюються спеціальні звання.
Згідно абзацу четвертого пункту 15 Положення № 593 молодший начальницький склад - молодший сержант служби цивільного захисту, сержант служби цивільного захисту, старший сержант служби цивільного захисту, старшина служби цивільного захисту, прапорщик служби цивільного захисту, старший прапорщик служби цивільного захисту.
Наказом Міністерства внутрішній справ України від 20 липня 2018 року № 623 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція).
Ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу (пункт 1 розділу І Інструкції).
Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункти 2, 3 розділу І Інструкції).
Відповідно до пункту 1 розділу XХVІІ Інструкції особам рядового і начальницького складу, звільненим з органу управління (підрозділу), виплата грошового забезпечення проводиться: тим, хто обіймав на день звільнення посади,- до дня здавання справ включно, при цьому на здавання справ надається не більше 10 днів із дня отримання органом управління (підрозділом) наказу про звільнення; слухачам і курсантам навчальних закладів цивільного захисту - до дня виключення зі списків перемінного складу навчальних закладів цивільного захисту включно; тим, хто на день звільнення перебував у розпорядженні,- до дня здавання справ включно. На здавання справ надається не більше 5 днів із дня отримання органом управління (підрозділом) наказу про звільнення.
Згідно з пунктом 7 розділу XХVІІ Інструкції особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
За приписами пункту 12 розділу XХVІІ Інструкції особам рядового і начальницького складу, які в разі звільнення зі служби цивільного захисту мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються: для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені,- оклад за штатною посадою, оклад за спеціальним званням і додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) на день звільнення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 908 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Порядок № 908).
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 908 особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби у розмірі: 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 908 розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.
Зазначений пункт визначає не лише загальний розмір допомоги, але й розмір допомоги звільнених осіб.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 908 для виплати одноразової грошової допомоги у разі травми або поранення, захворювання чи інвалідності особи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, подають до підрозділу або його правонаступника такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або ступінь втрати працездатності разом з рішенням відповідної військово-медичної установи про визнання травми або поранення, захворювання; постанову центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про придатність до служби і причинно-наслідковий зв`язок травми або поранення, захворювання з виконанням службових обов`язків або проходженням служби; копію сторінок паспорта даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; довідку про те, що їм не провадилися інші передбачені законами виплати у разі травми або поранення, захворювання чи настання інвалідності; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
За приписами пункту 6 Порядку № 908 підрозділ подає ДСНС висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 цього Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, захворювання чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу.
Служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога виплачується не пізніше ніж протягом двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі, шляхом її перерахування на рахунок в установі банку, відкритий отримувачем допомоги.
Судом встановлено, що Комісія ДСНС з призначення одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, документи, необхідні для вирішення питання щодо призначення позивачу вищезазначеної допомоги отримала, однак, рішення за зазначеними документами не приймала.
Не прийняття вказаного рішення відповідачем обґрунтовується відсутністю бюджетних фінансувань.
Щодо відсутності фінансування, суд зазначає наступне.
Відповідачем вказано, що на розгляді перебуває значна кількість справ щодо призначення одноразової грошової допомоги особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, бюджетні фінансування яких здійснюється за КПКВ 1006280 Забезпечення діяльності сил цивільного захисту (КЕКВ 2730) (це для територіальних органів ДСНС та підрозділів центрального підпорядкування ДСНС).
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У рішеннях Європейського суду з прав людини Кечко проти України (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та Ромашов проти України (заява № 67534/01, пункт 43) вказано про те, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.
Зокрема, у справі Кечко проти України (заява № 63134/00) ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
У рішеннях ЄСПЛ у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (заява № 70297/01) та у справі Бакалов проти України (заява № 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).
Отже, відсутність належного фінансування, на що посилався відповідач, не може бути підставою для невжиття ним належних заходів для виконання вимог законодавства та відповідно невиконання покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків та свідчить про бездіяльність.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 1740/1838/18.
Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);
- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);
- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що не розгляд наданих документів протягом тривалого часу фактично є бездіяльністю відповідача як суб`єкта владних повноважень.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити одноразову грошову допомогу, слід зазначити наступне.
Підрозділ подає ДСНС висновок щодо можливості виплати грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 4 і 5 цього Порядку, а також довідку про грошове забезпечення та копію документа, що свідчить про обставини загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, захворювання чи нещасного випадку, який трапився з особою рядового або начальницького складу. Служба приймає на підставі поданих документів рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та надсилає його разом із зазначеними документами підрозділу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які мають право на її отримання (абзац 1 та 2 пункту 6 Порядку № 908).
З аналізу вказаної норми встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється на підставі рішення, яке на момент розгляду справи не прийнято, тобто вказана вимога є вимогою на майбутнє.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження
Виходячи із завдань КАС України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної чи юридичної особи прав (чи інтересів).
З урахуванням викладеного, суд погоджується з твердженням відповідача, що виплата одноразової грошової допомоги не належить до повноважень ДСНС України, а тому вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо неприйняття рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності та зобов`язання Державну службу України з надзвичайних ситуацій розглянути з прийняттям рішення отримані від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області документи щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності. 
На виконання вимог статей 77, 78 КАС України відповідач не довів правомірність своїх дій та відсутність підстав для задоволення позову, а також не спростував надані позивачем докази.
За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що відповідач діяв в порядку та у спосіб визначений Законом.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 360/3170/20 - залишити без задоволення.               
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 360/3170/20 - залишити без змін.                    
Повне судове рішення складено 19 січня 2021 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В.Сіваченко