Справа № 466/8056/20                                Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б. 
Провадження № 33/811/1850/20                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       17 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 та захисника Левик С.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Швець Д.Ю. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2020 року, 
                        встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 255 в дохід держави.
ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 в дохід держави.
ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 20400 гривень в дохід держави, а також  позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 3 роки.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у межах санкції за більш серйозне правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 20400 гривень в дохід держави, а також  позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.
Згідно постанови, 06.10.2020 о 19:58 год., гр. ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Варшавська, 115, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , що призвело до технічних пошкоджень транспортних засобів, порушивши вимоги п. 13.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 06.10.2020 о 19:58 год., гр. ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Варшавська, 115, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не виконав та не вжив заходів, а саме не зупинив свій транспортний засіб, не залишився на місці події, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду підрозділи національної поліції, та не дочекався прибуття працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10 а, б, в, г, ґ, д, е, є ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Крім того, 06.10.2020 гр. ОСОБА_1 у м. Львові по вул.Замарстинівська, 170а, вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 є ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.2020 року адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження.
Не погоджуючись з даною постановою захисник Швець Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати таку та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та ч.4 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_3 заперечує факт керування транспортним засобом, який перебуває у його власності в момент вчинення ДТП. Патрульні поліцейські, які складали протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
Та обставина, що ОСОБА_4 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів вбачається як з самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 N9034374 від 06.10.2020 так і з відео з нагрудних камер патрульних поліцейських.
Вказаний факт може підтвердити і свідок ОСОБА_2 який є власником транспортного засобу Volkswagen Passat В7 Д.Н.З. НОМЕР_2 , що отримав пошкодження внаслідок ДТП за участь транспортного засобу Mercedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , навіть попри те, що він не міг бути залучений як свідок при складанні протоколу про адмінправопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП в силу п,6 Розділу II Інструкції.
Таким чином, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу використанням спеціальних технічних засобів, що в подальшому б могло бути підставою пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та, відповідно, відповідало б порядку виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Наголошує на тому, що  ОСОБА_3 не керував транспортним засобом в момент ДТП.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що в момент ДТП за участю транспортного засобу, який перебуває у власності ОСОБА_5 , за кермом перебував саме власник ТЗ.
ОСОБА_3 є волонтером, а транспортний засіб Mercedes-Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 , використовується ним та іншими волонтерами з метою доставки продовольчих товарів в зону проведення ООС. Зокрема, 06.10.2020 цим автомобілем протягом дня користувався ОСОБА_6 . Саме він залишив транспортний засіб на заправній станції WOG неподалік місця проживання ОСОБА_5 , оскільки у транспортному засобі перебували продовольчі товари, які небезпечно було залишати на неосвітленому місці у дворі будинку.
Не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".
Враховуючи вищевказане, провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях спаду адміністративного правопорушення.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП ст.124 КУпАП звертає увагу на наступне.
Матеріали справи не містять доказів того, що в момент ДТП за участю транспортного засобу, який перебуває у власності ОСОБА_5 , за кермом перебував саме власник ТЗ.
Враховуючи вищевказане, провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП також підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши виступ ОСОБА_1 та захисника Левик С.А., які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
В суді апеляційної інстанції, захисник ЛевикС.А. підтримуючи апеляційну скаргу вказала, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП є невірною, на її думку, суддею суду першої інстанції допущено ряд порушень, а саме не заслухано пояснень правопорушника, неправильно вказано адресу його проживання, не вірно вказано назву одного з транспортних засобів, ОСОБА_1 відшкодував завдані збитки, алкоголь вживав, проте не знав, що ним перед тим був пошкоджений інший транспортний засіб.
На адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд колективу ГО «Майбутнє Українського Донбасу».
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновок судді місцевого суду про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №034374 від 06.10.2020, ДПР18 №034373 від 06.10.2020 та ДПР18 №034372 від 06.10.2020, схемою місця ДТП від 06.10.2020 та іншими матеріалами адміністративної справи.        
З тих підстав, доводи апелянта про те, що у ході судового розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є безпідставні.
       При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 2.10 (є) у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Об`єктивна сторона ч.4 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
       Як встановлено апеляційним судом, що фактично підтвердив ОСОБА_1 він вживав алкоголь, проте не знав, що скоїв ДТП.
Доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, те що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наведеними вище доказами у справі.
       При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
       Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
       Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
       Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124, 122-4 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.        
       Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.
Стосовно клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд колективу ГО «Майбутнє Українського Донбасу» то таке, на думку апеляційного суду, не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Однак, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст.21 КУпАП і звільнення ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, з передачею матеріалів на розгляд громадської організації.
       При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.
       З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Швець Дмитра Юрійовича – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 Гончарук Л.Я.