ПОСТАНОВА 
Іменем України

11 лютого 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/3511/20
провадження № 22-ц/4809/99/21 

        Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач) 
        суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.
з участю секретаря: Демешко Л.В.
       Учасники справи:
       позивач   Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;
       відповідач ОСОБА_1 .
      
 Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2020 року, у складі головуючого судді Пасічника Д.І., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 23.08.2016 ОСОБА_1 підписав анкету – заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, що складає між сторонами договір про надання банківських послуг.
На ім`я ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок, випущено платіжну картку, встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування, а в подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 8000,00 грн.
Вказував, що власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах кредитного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.69 договору - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
Посилався, що позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах кредитного ліміту, а відповідач договірні зобов`язання виконував неналежним чином, а тому виникла заборгованість у розмірі – 21411,71 грн., яку і просить стягнути.
Також просив вирішити питання про розподіл судових витрат. 
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 23.08.2016 в сумі – 10577,10 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині відмови у стягненні заборгованості з відсотків, пені, штрафу позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення.
У скарзі посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються доказами, а оскаржуване судове рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.
Позивач, у скарзі посилається на те, що відповідач при укладенні кредитного договору був належним чином ознайомлений з його умовами, отримав кредитну картку, звертався за її перевипуском, користувався кредитними коштами, а також визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору.
Вважає, що відповідач користувався кредитними коштами, а тому зобов`язаний повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити проценти за користування ними.
Крім того вважає, що є доведеним приєднання до умов договору та безпідставною відмова в стягненні процентів за ст. 625 ЦК України та неустойки,чим порушено норми матеріального та процесуального права. 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом ) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах  доводів та  вимог апеляційної скарги, апеляційний суд  дійшов  висновку, що апеляційна  скарга не підлягає задоволенню  з  таких підстав.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки  щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.
Судом першої інстанції було встановлено, що 23.08.2016 сторони уклали договір підписавши анкету – заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
Згідно вказаного договору АТ КБ «ПриватБанк» було відкрито ОСОБА_1 картковий рахунок і випущено платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, здійснювали її обслуговування, а ОСОБА_1 зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості.
Звернувшись із позовною заявою позивач надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що станом на 28.04.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі - 21411,71 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредитом – 10577,10 грн., заборгованості за поточним тілом кредиту – 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту – 10577,10 грн., заборгованість за нарахованими відсотками – 0,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками – 0,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 – 3695,68 грн., нарахована пеня – 5643,13; нарахована комісія – 0,00 грн., штраф (фіксована частина) – 500. 00 грн., 995,80 грн. (штраф (процентна складова).
Вказаний розрахунок було досліджено судом апеляційної інстанції.
Задовольняючі частково позовні вимоги суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 не виконував взятих на себе зобов`язань щодо погашення основної заборгованості за кредитним договором, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10577,10 грн. (тіла кредиту) 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Колегія суддів, погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки між сторонами було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети – заяви від 23.08.2016.
Суд першої інстанції правильно послався на те, що відсутні докази про те, що відповідач ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг.
Також, в анкеті – заяві, яка підписана сторонами відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. 
Звернувшись із даним позовом АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути заборгованість за кредитом, проценти та штрафи. 
В обгрунтування вимог позивач посилався на те, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору, яким обумовлено пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів, тощо.
Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження  № 6-16цс15).
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку з яким погоджується і колегія суддів, що позичальник не підписував жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів, як: проценти, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають ,що узгоджується із позицію Верховного Суду у постанові № 342/180/17 від 03.07.2019.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
В межах вимог та доводів апеляційних скарг, передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 вересня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
03.03.2021 – складено постанову. 

Головуючий суддя                                                                                        О.Л. Дуковський 
Судді                                                                                                                Л.М. Дьомич
                                                                                                              О.А. Письменний