УХВАЛА

18 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 823/1606/17
адміністративне провадження № К/9901/28881/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від  08 вересня 2020 року у справі №823/1606/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання дій протиправними,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області щодо проведення стосовно позивача документальної позапланової невиїзної перевірки за період з 27 травня 2015 року до 28 квітня               2017 року згідно з наказами від 18 квітня 2017 року №653 і від 28 квітня 2017 року №745 та оформлення її результатів актом від 02 червня 2017 року №231/23-00-13-03/231/23-00-13-03/ 3117015118 .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня                  2018 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено.

Постановою Верховного Суду від 11 червня 2020 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року, а справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня  2017 року та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області 28 жовтня 2020 року звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку до Верховного Суду.

В обґрунтування підстав пропуску строку касаційного оскарження при поданні касаційної скарги заявник посилається на те, що копія постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року надійшла на адресу останнього 28 вересня 2020 року.

Проте, жодних доказів на підтвердження наведених у заяві про поновлення пропущеного строку обставин позивачем надано було.

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 КАС України, оскільки наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави визнані судом неповажними; статті 330 КАС України оскільки до касаційної скарги не додано документа про сплату судового збору та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву із зазначенням інших підстав, які з об`єктивних причин унеможливили реалізацію права на звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки та документ про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено документ про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №823/1606/17 та зазначено аналогічні підстави, вказані відповідачем у клопотанні про поновлення пропущеного строку при зверненні 28 жовтня 2020 року до Верховного Суду, що підтверджується копією супровідного листа Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року.

Проте, надана копія супровідного листа не є належним доказом того, що пропуск строку на касаційне оскарження відбувся з незалежних від його волі причин, оскільки номер та дата реєстрації вхідної кореспонденції самі по собі, не можуть свідчити про дату отримання рішення суду, а лише фіксують факт реєстрації кореспонденції суду в канцелярії податкового органу.

У даному випадку належними доказами факту отримання копії оскаржуваного судового рішення можуть бути докази такі як: поштовий конверт в якому оскаржувану ухвалу було направлено рекомендованим листом на адресу заявника з відтиском штемпелю відділення поштового зв`язку або довідка суду апеляційної інстанції про час направлення копії відповідного судового рішення на адресу відповідача.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, причин пропуску такого строку поважними, оскільки належних доказів, які б підтверджували поважність підстав пропуску такого строку суду не надано.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України, - 

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Державної податкової служби у Черкаській області у поновленні строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №823/1606/17.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі №823/1606/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання дій протиправними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова