Дата документу 16.03.2021 Справа № 937/454/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/1190/21                                Головуючий у 1-й інстанції: Бахаєв І.М.
Є.У.№ 937/454/21                                          Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:                Дашковської А.В.,
                       Кримської О.М.,
секретар:         Волчанова І.М.,

 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву    ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 937/454/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Зазначав, що 30.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 16.08.2008 на суму 16 123, 11 грн. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», за вимогами, строк виконання яких сплинув ще у 2010 році, просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
З метою забезпечення позову ОСОБА_1 просив зупинити стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису . 
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.
Судове рішення мотивовано тим, що відкриття виконавчого провадження і ухвалення приватним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника не свідчить про фактичне виконання оскаржуваного напису.
Не погоджуючись з ухвалою суду,  ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказав, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у вжитті заходів забезпечення позову, не дав належної оцінки наданим доводам та доказам, у зв`язку з чим прийшов до помилкових висновків.
Сторони по справі своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористались, відзив на апеляційну скаргу не надали, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.
В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони не з`явилися, позивач ОСОБА_1 просив розглядати справу за його відсутності, стягувач ТОВ «Вердикт капітал» клопотань про відкладення розгляду справу не заявляв.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відмовляючи у задоволенні заяви у забезпечені позову, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не наведено жодних обставин, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову у справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, не надано доказів, які дають підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Втім колегія суддів не може погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції.
За ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. 
Як роз`яснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.
При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. 
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилався на те, що предметом позову є оспорювання боржником виконавчого напису нотаріуса, за яким відкрито виконавче провадження і вчиняються процесуальні дії з примусового стягнення грошових коштів. Невжиття заходів забезпечення позову може завдати збитків позивачеві у випадку задоволення позову.
На підтвердження своїх доводів заявник надав суду відповідні копії документів.
Зважаючи на те, що предметом спору у цій справі є відповідність вимогам закону виконавчого напису нотаріуса, позивачем оспорюється як розмір заборгованості за кредитом, так і правомірність дій приватного нотаріуса, порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», на підставі постанови приватного виконавця від 24.12.2020 відкрито виконавче провадження і здійснюються виконавчі дії, у утому числі і щодо звернення стягнення на заробітну плату боржника, про що 18.07.2019 приватним виконавцем винисено відповідну постанову, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення є такими, що не ґрунтуються на законі.
Враховуючи, що за спірним виконавчим написом проводиться утримання із заробітної плати боржника, оскаржуваний виконавчий напис є предметом судового спору, а отже у відповідності до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України є достатньо підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, зо відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому на підставі ст.376 ЦПК України вона підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у обраний ним спосіб – задоволенню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2021  у цій справі скасувати та ухвалити нову – про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 113005 виданого 30.11.2020 року у виконавчому провадженні 63973840. 
Боржник у виконавчому написі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Визначити виконавцем ухвали суду приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкову Марію Вікторівну.
Копію ухвали направити для виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Малковій Марії Вікторівні, та сторонам для відома.
Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки з моменту її постановлення.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.
Повний текст постанови складено 17 березня 2021 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська