СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р.                                                                       Справа № 922/3227/20  

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючий (суддя-доповідач): Судді:  при секретарі судового засідання:  за участю представників сторін: від Позивача від Відповідача: від Відповідача: від Третьої особи:	 Стойка О.В. Пелипенко Н.М., Пушай В.І.   Склярук С.І.    Шабанова С.О. – за ордером; Настусенко Д.Д. – за посвідченням; Новіков М.С. – за посвідченням; Не з`явився; 	
                              розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  	   Харківської міської ради м.Харків  	
на рішення господарського суду 	 Харківської області  	
від	14.12.2020р.  	
у справі 	№922/3227/20 (суддя Калініченко Н.В.)	
за позовом: 	Товариства з обмеженою відповідальністю торгова фірма “Дружба” м.Харків	
до третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача  про 	Харківської міської ради м.Харків   Свято-Покровський чоловічий монастир Харківської єпархії Української Православної Церкви, м.Харків  визнання права користування за договором оренди	

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до господарського суду Харківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма "ДРУЖБА" м. Харків   (далі-Позивач) із позовом (з урахуванням заяви Позивача у порядку ст. 46 ГПК України від 16 листопада 2020 року) до Харківської міської ради м. Харків (далі-Відповідач) про визнання права користування земельною ділянкою із кадастровим номером 6310136300:01:008:0006, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, будинок 8, загальною площею 0,2711 га, за договором оренди землі від 01 квітня 2004 року та про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6310136300:01:008:0006 від 01 квітня 2004 року на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі (земельної ділянки) від 01 квітня 2004 року, укладеного між Харківською міською радою та Свято-Покровським чоловічим монастирем Харківської єпархії Української Православної Церкви (далі-Третя особа), об`єктом оренди за яким є земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 8, загальною площею 0,2711 га (кадастровий номер 6310136300:01:008:0006), посвідченого ПН ХМНО Палєвою О.М. за № 982, зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 30 квітня 2004 року за №381/04.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 08  жовтня 2020 року до участі в справі № 922/3227/20 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача залучено Свято-Покровський чоловічий монастир Харківської єпархії Української Православної Церкви, м. Харків.
Рішенням господарського суду Харківської області від 14 грудня 2020 року задоволені в повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю торгова фірма “Дружба” м.Харків. 
Відповідач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати спірне рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову – відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на незаконність та необґрунтованість спірного судового рішення, а також на незастосування господарським судом норм матеріального права України, які підлягали застосуванню при вирішенні даної справи.
Зокрема, скаржник зазначає наступне:
-   судом першої інстанції  при прийнятті спірного рішення не було враховано, що нормами закону на час відчуження будівлі не було передбачено автоматичного переходу права користування тією частиною  земельної ділянки, на якій розміщена будівля, та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування, а набувачем нерухомого майна не було здійснено дії щодо оформлення нового договору оренди землі;
-   судом неправильно  застосовано норми матеріального права, а саме ст. 120 ЗК України та ст. 7 Закону України “Про оренду землі”;
-     суд невірно проаналізував зміст п.4.5 Договору оренди землі від 30.04.2004 року за №6381/04, яким взагалі не було передбачено автоматичного переходу права оренди земельної ділянки до іншої особи при переході права власності на нерухоме майно, а навпаки зазначено, що договір між сторонами діє до його припинення, яке передбачено п. 1.2. Договору (до 01.10.2013 року);
-   суд безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст. 33 Закону України “Про оренду землі” щодо переважного права Позивача на укладення договору оренди на новий строк, так як станом на 2013 рік не було досягнуто домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов Договору, а отже переважне право Позивача на укладення договору оренди землі припинилося;
-     суд першої інстанції безпідставно не застосував  положення ст. 31 Закону України “Про оренду землі”, так як даною нормою передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (аналогічна умова передбачена п. 4.2. Договору), отже дія Договору припнилася 01.10.2013 року у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, а діючим законодавством не передбачено можливості поновлення договору оренди землі та укладення додаткових угод до нього в разі припинення його дії;
-    судом не взято до уваги, що відповідно до  рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 року та рішення від 16.04.2008 року за № 77/08 Позивач не був зацікавлений у користуванні спірною земельною ділянкою по вул. Клочківській, 8, із кадастровим номером 6310136300:01:008:0006 за договором оренди землі від 30.04.2004 року за №6381/04 та поновлення його строку, що підтверджує відсутність порушеного права Позивача;
-   суд необґрунтовано послався на сплату Позивачем грошових коштів на рахунки Відповідача, оскільки він не надав до відповідного органу державної податкової служби  за місцезнаходженням земельної ділянки ані договору оренди землі, ані відповідної податкової декларації, відповідно до вимог ст. ст. 13, 14 Закону України “Про плату за землю”;
-  суд безпідставно зазначив, що строк позовної давності в даній справі обчислюється з 10.09.2020 року та не застосував приписи ч. 4 ст. 267 ЦК України, так як початок перебігу позовної давності в даній справі починається саме з дати закінчення  місячного терміну розгляду Харківською міською радою листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі від 22.08.2013 року № 11, а саме з 23.09.2013 року.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25 січня 2021 року у справі №922/3227/20 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2020 року та встановлено строк до 08.02.2021 року учасникам справи для надання заяв та клопотань, а також відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 року у зв`язку з перебування у відпустці судді Попкова Д.О. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Стойка О.В., судді Пелипенко Н.М., Пушай В.І.
До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 01 лютого 2021 року та 10 лютого 2021 року від Третьої особи та Позивача надійшли відзиви на апеляційну скаргу Відповідача, за змістом яких Третя особа та Позивач просили суд апеляційну скаргу Харківської міської ради м. Харків залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 14.12.2020 року по справі № 922/3227/20 - без змін.
До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 22.03.2021 року від Позивача надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу з додатковими доказами, проте клопотань про продовження встановленого судом строку за ухвалою від 25.01.2021 року, про долучення додаткових доказів із зазначенням причин неподання їх до суду першої інстанції, Позивачем не заявлено, отже ці письмові пояснення до відзиву та додаткові докази не беруться до уваги судовою колегією на підставі вимог ст. ст.80, 118, 263, 269 ГПК України.
Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.
Представник Відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, що наведені ним в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а спірне рішення суду першої інстанції – скасувати, в задоволенні позовних вимог-відмовити.
Представник Позивача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник Третьої особи в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, оскільки Третя особа не скористалася своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому  дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції від 14.12.2020 року по справі №922/3227/20 скасуванню, виходячи із наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:
-    укладення 01.04.2004 року між Відповідачем та Третьою особою договору оренди земельної ділянки (далі – Договір), що розташована за адресою: м.Харків, вул. Клочківська, будинок 8, загальною площею 0,2711 га (кадастровий номер 6310136300:01:008:0006) строком до 01 жовтня 2013 року для обслуговування будинку, який посвідчений Палевою О.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 01 квітня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за №382, зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 30 квітня 2004 року за № 6381/04. Факт передачі вище зазначеної земельної ділянки в оренду підтверджується актом приймання-передачі б/н б/д, якій підписаний учасниками договірних правовідносин (а. с. 42, том 1);
-   видання 11 листопада 2003 року Харківським міським управлінням земельних ресурсів Акту затвердження меж земельної ділянки на місцевості за адресою: вул. Клочківська, будинок 8, за яким землекористувачем зазначено Третю особу;
-   укладення 12 грудня 2005 року між Третьою особою та Позивачем договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (далі-Договір-1) літ. “А-2”, загальною площею 276,2 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Клочківська, будинок 8, реєстраційний № 1-4383, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В.
Вказані   обставини сторонами не заперечуються.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що з 12 грудня 2005 року права і обов`язки сторони землекористувача по договору оренди землі від 01 квітня 2004 року перейшли від Третьої особи безпосередньо до Позивача, як до нового власника будівлі, оскільки, відповідно ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України, у разі переходу права власності на нерухомість у відповідних правовідносинах щодо користування землею відбувається зміна користувача земельної ділянки в силу прямої норми закону, незалежно від того відбулося документальне переоформлення права користування землею шляхом внесення змін у договір стосовно землекористувача, оскільки переоформлення цих прав лише формально відображає те, що  закріплено в законі. 
Позивач вважав, що договір оренди не припинився у зв`язку з закінченням його строку в 2013 році, а продовжив свою дію на підставі  частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки він, як орендар, направив орендодавцю звернення від 22 серпня 2013 року з проектом Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі на підставі зазначеної норми, в якому зазначив, що 12 грудня 2005 року між ним та Свято-Покровським чоловічим монастирем Харківської єпархії Української Православної Церкви укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що розташована на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, будинок 8 та він є правонаступником попереднього орендаря на підставі статті 120 Земельного кодексу України.
Оскільки він не отримав відповіді від Відповідача, Позивач вважав це мовчазною згодою, але звернувся до суду в 2020 році, оскільки отримав листа від Відповідача від 10.09.2020 року про заперечення факту законного користування земельною ділянкою.
Відповідач у суді першої інстанції проти задоволення позовних вимог заперечував та наголошував на відсутності переходу до Позивача права користування спірною ділянкою та зазначав, що відповідно пункту 12.2 Додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 16 квітня 2008 року № 77/08 Третьою особою було припинено право користування спірною земельною ділянкою за його добровільною відмовою, надано Позивачу в оренду земельну ділянку загальною площею 0,5200 га. та зазначено, що договір оренди землі від 30 квітня 2004 року № 6381/04 втрачає чинність з моменту державної реєстрації нового договору оренди землі з ТОВ ТФ “ДРУЖБА” (пункт 12.4 Додатку 1).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) дійшов до висновку про наявність у Товариством з обмеженою відповідальністю торгова фірма "Дружба" переважного права на поновлення договору оренди землі, вважав доведеним, що за Договором оренди між Позивачем та Третьою собою відбулося правонаступництво на підставі статті 120 Земельного кодексу України, цей Догорів продовжив свою дію після закінчення строку його дії, оскільки  Позивач 22 серпня 2013 року звернувся до Відповідача з листом-повідомленням із проектом Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", а доказів заперечень щодо такого поновлення дії Договору Відповідачем протягом одного місяця від дати закінчення строку дії Договору оренди  не надано.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками господарського суду з огляду на наступне.
Судовими рішеннями у справі №922/1418/19, що викладені в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року, по спору між тими ж учасниками встановлено наступні фактичні обставини.
Рішенням Відповідача від 24.09.2003 "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам" надано Третій особі в оренду строком до 01.10.2013 (але не пізніше початку реконструкції району) земельну ділянку загальною площею 0,2711 га. по вул. Клочківська, 8, для обслуговування будинку.
На підставі вищевказаного рішення, 01.04.2004 між Відповідачем та Третьою особою було укладено Договір оренди зазначеної земельної ділянки зі строком до 01.10.2013 (але не пізніше початку реконструкції району) для обслуговування будинку. Факт передачі даної земельної ділянки в оренду підтверджується Актом приймання-передачі. Харківським міським управлінням земельних ресурсів 11.11.2003 видано Акт затвердження меж земельної ділянки на місцевості, землекористувачем зазначено Третю особу.
Право власності на нежитлову будівлю літ. "А-2" по вул. Клочківська, 8, 15.12.2005 зареєстроване за Третьою особою  відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого на підставі рішення Харківського міськвиконкому від 05.10.1995 № 725.
Між Третьою особою та Відповідачем 12.12.2005 було укладено договір купівлі-продажу на нежитлову будівлю літ. "А-2" по вул. Клочківська, 8, реєстраційний № 1-4383, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В.
Відповідачем 25.12.2007 прийнято рішення №282/07 "Про надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для будівництва (реконструкції) та експлуатації об`єктів". Додатком 1 до даного рішення визначено перелік замовників та об`єктів, серед яких в п. 37 визначено й Позивача, як користувача земельною ділянкою  загальною площею, орієнтовно, 0,3910 га (в тому числі ділянка №1 - площею, орієнтовно, 0,2460 га: ділянка №2 - площею, орієнтовно, 0,1450 га, без права капітальної забудови в межах "червоних ліній") по вул. Клочківська, 8 для будівництва та подальшої експлуатації торгово-адміністративного комплексу, за рахунок знесення нежитлової будівлі. 
Пунктом 12.2 Додатку до рішення Харківської міської ради Харківської області 21 сесії 5 скликання 16.04.2008 №77/08 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об`єктів" припинено Третій особі  право користування земельною ділянкою по вул. Клочківська, 8, площею 0,2711 га (договір оренди землі від 30.04.2004 №6381/04), за його добровільною відмовою; відповідно до пункту 12.3  Позивачу надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,5200 га (в тому числі ділянка №1-площею, орієнтовно 0,278 га; ділянка №2- площею, орієнтовно 0,2432 га, без права капітальної забудови в межах "червоних ліній") для будівництва торгово-адміністративного комплексу; за рахунок знесення нежитлової будівлі по вул. Клочківська, 8 до 30.04.2013, (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації); також зазначено, що відповідно до пункту 12.4 договір оренди землі від 30.04.2004 №6381/04 втрачає чинність з моменту державної реєстрації нового договору оренди землі з ТОВ Торгова Фірма "Дружба".
Пунктом 12 Додатку 1 до рішення Відповідача від 16.04.2008 №77/08 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об`єктів" внесено зміни в пункт 37 Додатку 1 до рішення  №282/07 "Про надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для будівництва (реконструкції) та експлуатації об`єктів" від 25.12.2007 №282/07, виклавши його в наступній редакції: "37. ТОВ ТОРГОВА ФІРМА "ДРУЖБА" - загальною площею, орієнтовно, 0,5200 га (в тому числі ділянка №1 - площею, орієнтовно, 0,2768 га: ділянка №2 - площею, орієнтовно, 0,2432 га, без права капітальної забудови в межах "червоних ліній") по вул. Клочківська, 8 для будівництва та подальшої експлуатації торгово-адміністративного комплексу, за рахунок знесення нежитлової будівлі. Попередити ТОВ ТОРГОВА ФІРМА "ДРУЖБА", що земельна ділянка за вказаною адресою буде надана окремим рішенням у встановленому порядку, тільки після вирішення у встановленому законодавством-порядку, всіх питань з власниками та користувачами земельних ділянок, будівель та споруд, що знаходяться в межах майданчика для проектування та будівництва об`єкту.» 
Вищенаведені обставини справи не потребують доведення в межах даної справи в силу вимог ст. 75 ГПК України, вони також не оспорюються сторонами.
Предметом спору в зазначеній справі № 922/1418/19 було правомірність набуття права власності на зазначене нерухоме майно, що розташоване на спірний земельній ділянці, Верховний Суд визнав набуття права власності Третьої особи на будівлю та відчуження її Позивачу  правомірним.
Разом з тим, питання щодо користування земельною ділянкою, на якій було розташоване нерухоме майно, в межах зазначеної справи не вирішувалося, отже доводи Позивача щодо необхідності врахувати правову позицію Верховного Суду, що викладена у відповідній постанові, є безпідставними.
Предметом спору в межах даної справи №922/3227/20 є право Позивача користуватися спірною земельною ділянкою на умовах Договору оренди, укладеного 01.04.2004 між Відповідачем та Третьою особою, дію якого Позивач вважає продовженою на теперішній час, вважаючи себе правонаступником Третьої особи, як орендаря за Договором.
Згідно до ст. 6 Закону України “Про оренду землі” в редакції на час придбання Позивачем нерухомого майна, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку,  передбачених  Земельним  кодексом  України, Цивільним  кодексом  України , Господарським кодексом України,  цим та іншими законами України і договором оренди землі. 
За  змістом ст. 377 ЦК України у редакції на той же час,  якщо  житловий  будинок,  будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до  набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки,  на  якій  вони  розміщені,  та  частиною  ділянки,   яка необхідна для їх обслуговування.
Змістом ст. 93 Земельного Кодексу України у вищезазначеній редакції, визначено, що під правом оренди земельної ділянки розуміється засноване на  договорі строкове  платне  володіння  і  користування  земельною  ділянкою, необхідною орендареві для  провадження  підприємницької  та  іншої діяльності. 
Вимогами ст. 120 Земельного Кодексу України (в аналогічній редакції) був  передбачений порядок переходу права на земельну ділянку при переході  права на будівлю і споруду, згідно до якого при відчуженні  будівель  та  споруд,  які розташовані на орендованій  земельній  ділянці,   право   на   земельну   ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. 
Відповідно до вимог ст. 125 Земельного Кодексу України (в аналогічній редакції) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. 
Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" (в аналогічній редакції) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до п. 4.5. Договору оренди землі від 01.04.2004 року, при переході права власності або права користування на будівлі і споруди, що розташовані на орендованій земельній ділянці до іншої юридичної чи фізичної особи, а також при реорганізації юридичної особи – орендаря, права і обов`язки сторін, діють в повному обсязі, згідно цього договору.
Отже змістом вищенаведених норм земельного законодавства, що діяли на момент укладення між Позивачем та Третьою особою договору купівлі-продажу нерухомого майна від  12.12.2005 року, не було передбачено автоматичної заміни орендаря за договором оренди земельної ділянки, для цього було потрібно укласти відповідний договір між новим власником будівлі та власником земельної ділянки, тобто між сторонами спору в даній справі.
За таких підстав доводи Позивача про те, що він автоматично став стороною за спірним Договором оренди від 01.04.2004 року - не засновані на вимогах закону в редакції, що діяла на час придбання ним у власність нерухомого майна.
При цьому вищезазначене не спростовує наявності права Позивача на укладення договору оренди на спірну земельну ділянку в передбаченому законом порядку у зв`язку з переходом права її користування через набуттям Позивачем права власності на відповідну будівлю, але наявність такого права не є предметом спору в межах даної справи.
Згідно до вимог ст. 16 Закону України “Про оренду землі” в редакції, що діяла на момент набуття Позивачем права власності на нерухоме майно, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої  влади  чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).  Розгляд заяви  (клопотання)  і  надання  земельної  ділянки в оренду проводяться у  порядку,  встановленому  Земельним  кодексом України.  У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку  в  оренду сторони  укладають  договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону. Передача земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), в оренду без зміни її  цільового  призначення здійснюється без розроблення проекту її відведення.
В матеріалах справи відсутні докази використання Позивачем права на укладення договору оренди на спірну земельну ділянку.
Разом з тим, вищенаведеним судовим рішенням у справі №922/1418/19 встановлені обставини розгляду Відповідачем звернення Позивача з приводу надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва (реконструкції) та експлуатації об`єктів у вигляді рішення від 25.12.2007 року № 282/07( з урахуванням змін від 16.04.2008 за №77/08).
Крім того, рішенням Відповідача від 16.04.2008 за №77/08 було надано Позивачу в оренду спірну земельну ділянку для будівництва торгово-адміністративного комплексу  земельну ділянку загальною площею 0,5200 га (в тому числі ділянка №1-площею, орієнтовно 0,278 га; ділянка №2- площею, орієнтовно 0,2432 га, без права капітальної забудови в межах "червоних ліній") для будівництва торгово-адміністративного комплексу за рахунок знесення нежитлової будівлі по вул. Клочківська, 8 до 30.04.2013.
Вимогами ст. 141 Земельного Кодексу України (в редакції на момент прийняття рішення Відповідача), однією з підстав припинення права користування земельною                ділянкою визначена добровільна  відмова  від  права  користування  земельною ділянкою.           
Зазначеним рішенням Відповідача також  припинено Третій особі право користування спірною земельною ділянкою за Договором від 30.04.2004 року у зв`язку з його добровільною відмовою.
Рішення Відповідача в цій частині кореспондується зі змістом ч. 4 ст. 142 ЗК України, яка передбачала таке оформлення добровільної відмови користувача  від права користування земельною ділянкою, про що Відповідач повинен був повідомити органи реєстрації. 
За змістом Вимогами ст. 31 Закону України “Про оренду землі” в редакції на час прийняття вищенаведеного рішення, дія договору оренди землі припиняється, зокрема, у разі його розірвання за згодою сторін. 
Аналогічні вимоги  містяться в п. 4.4. Договору оренди.
За таких підстав судова колегія прийшла до висновку, що право користування спірною земельною ділянкою внаслідок відчуження нерухомого майна за зазначеною адресою перейшло від Третьої особи до Позивача на підставі вимог ст. 377 ЦК України, а дію самого Договору оренди припинено внаслідок його розірвання за угодою сторін шляхом прийняття Відповідачем відмови Третьої особи від користування земельної ділянкою на підставі Договору оренди, що оформлено вищенаведеним рішенням Відповідача від 16.04.2008.
Проте, невиконання обв`язку Відповідачем щодо повідомлення органу реєстрації про прийняття відмови Третьої особи від права користування за договором оренди не впливає на  сам факт припинення дії Договору.
Доводи Відповідача про продовження дії Договору до моменту закінчення строку, на якій він був укладений, тобто до 01.04.2013 року – спростовуються встановленими обставинами та висновками судової колегії.
Зауваження  щодо втрати чинності Договору оренди землі від 30.04.2004 №6381/04 з моменту державної реєстрації нового договору оренди землі з Позивачем, що містяться в 12.4 Додатку 1 до зазначеного рішення, не може бути розцінене у якості нової  умови Договору оренди в частині його дії, оскільки: по перше - такої умови не було зареєстровано в передбаченому законом порядку, по друге - таке твердження протирічить змісту самого рішення Відповідача та вищенаведеним вимогам діючого на той період законодавства,  оскільки одночасно не може припинитися право користування за договором оренди та існувати договір оренди без такого права. 
Щодо припущень про існування правонаступництва Позивача у якості орендаря за значеним Договором оренди на підставі вищенаведеного зауваження, то оскільки на той період діюче законодавство не передбачало автоматичної заміни орендаря за договором оренди земельної ділянки у зв`язку із заміною власника нерухомого майна, що на ній розташовано, то  відповідно до вимог ст. 93 Земельного Кодексу України (в редакції на відповідний період) таке право Позивача мало бути реалізовано шляхом укладення відповідного договору оренди земельної ділянки, який набирав би чинності після його державної реєстрації на підставі вимог ст. 18 Закону України “Про оренду землі”.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині помилковості висновку суду першої інстанції щодо автоматичної заміни орендаря за спірним Договором оренди землі у зв`язку з набуттям Позивачем права власності на нерухоме майно, оскільки цей висновок суду не базується на нормах закону, що діяли у відповідний період.
Судом помилково застосовано до спірних правовідносин положення ч. 6 ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, якою  врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, оскільки дія цього Договору оренди припинилася в 2008 році, а нового договору між сторонами в передбаченому законом порядку не було укладено.
Отже внаслідок неправильного застосуванням судом вищенаведених норм матеріального права судом прийняте помилкове рішення щодо поновлення дії Договору оренди від 01.04.2004 року на новий строк та визнання права користування Позивача спірною земельною ділянкою на підставі зазначеного Договору оренди, а також фактичне покладення на Відповідача обов`язку укласти відповідну додаткову угоду до Договору.
Доводи Позивача та висновок суду першої інстанції, що фактичне використання  Позивачем спірної земельної ділянки з моменту отримання у власність відповідного нерухомого майна та сплата ним  комунальних та інших всіх обов`язкових платежів, пов`язані з користуванням землею, у тому числі, у розмірі орендної плати, що передбачений в Договорі оренди землі від 01.04.2004 року свідчать про заміну орендаря за цим договором оренди землі-також не базуються на вищенаведених нормах закону та не впливають на висновок про припиненні дії Договору внаслідок його розірвання в 2008 році за угодою стороні.
Дослідження обставин виконання Позивачем умов договору, стороною за яким він не був, виходить за межі розгляду зазначеної справи.
Посилання Позивача на необхідність врахування при розгляді даної справи наведеної ним судової практики є безпідставним, оскільки правовідносини в досліджуваних ним справах та в даній справі не є подібними, оскільки спір ведеться не про автоматичну заміну орендаря в договорі оренди. а лише про обґрунтованість продовження договору на новий строк.
З огляду на зазначене,   суд апеляційної інстанції вважає таким, що не базується на вимогах закону висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання права користування Товариством з обмеженою відповідальністю торговою фірмою "Дружба" (61166, місто Харків, проспект Науки, будинок 24, ідентифікаційний код юридичної особи 14094677) земельною ділянкою із кадастровим номером 6310136300:01:008:0006, що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Клочківська, будинок 8, загальною площею 0,2711 га за договором оренди землі від 01 квітня 2004 року, про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6310136300:01:008:0006 від 01 квітня 2004 року на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі (земельної ділянки) від 01 квітня 2004 року, укладеного між Харківською міською радою та Свято-Покровським чоловічим монастирем Харківської єпархії Української Православної Церкви, об`єктом оренди за яким є земельна ділянка, що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Клочківська, 8, загальною площею 0,2711 га. (кадастровий номер 6310136300:01:008:0006), посвідченого ПН ХМНО Палєвою О.М. за №982, зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 30 квітня 2004 року за № 381/04.
Оскільки позовні вимоги є необґрунтованими по суті, строк позовної давності у даному випадку не застосовується.
За таких підстав, виходячи з наведених мотивів, рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2020 року у справі №922/3227/20 –   підлягає скасуванню на підставі ч. 1 п. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України   через неправильне застосування вищенаведених норм матеріального права, у справі слід прийняти нове  рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до вимог   ст. 129 Господарського процесуального кодексу України   судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на Позивача, у зв`язку з чим витрати у вигляді сплаченого Відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок Позивача.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, – 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради м.Харків на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2020 року у справі №922/3227/20 – задовольнити. 
Рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2020 року у справі №922/3227/20 – скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю торгова фірма “Дружба” м.Харків до Харківської міської ради м.Харків про визнання права користування земельною ділянкою із кадастровим номером 6310136300:01:008:0006, що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Клочківська, будинок 8, загальною площею 0,2711 га за договором оренди землі від 01 квітня 2004 року, про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6310136300:01:008:0006 від 01 квітня 2004 року та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі (земельної ділянки) від 01 квітня 2004 року – відмовити.
Судові витрати за подання позовної заяви до суду першої інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма “Дружба” м.Харків
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма “Дружба” м.Харків.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю торгова фірма “Дружба” м.Харків (61166, місто Харків, проспект Науки, будинок 24, ідентифікаційний код юридичної особи 14094677) на користь Харківської міської ради м.Харків (61003, місто Харків, майдан Конституції, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 04059243) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 9 459,00 грн.
Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.
Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24.03.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           Н.М. Пелипенко  

Суддя                                                                                           В.І. Пушай