КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №757/17509/20                                                  Головуючий у І інстанції - Новак Р.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/3537/2021       Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
18 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів  Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,
за участю секретаря  Линок В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Марченко Альона Олегівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації,-
                                                                 встановив:
      
В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Марченко Альона Олегівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації.
02 липня 2020 року від імені ОСОБА_1 поштою подано заяву про відмову від позову та постановлення ухвали про закриття провадження по справі.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року закрито провадження по справі. 
 Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що заяви про відмову від позову не підписував та вона не містить справжнього волевиявлення позивача у справі.
Зазначає, що уповноважував представляти свої інтереси під час розгляду справи №757/17509/20-ц адвоката-Пономарьову Ірину Володимирівну і саме вона приймала участь у судових засіданнях, здійснювала від його імені процесуальні права та обов`язки, саме адвокат складала та підписувала, попередньо погодивши з позивачем, всі документи, які направляла до суду по цій справі. 
Зазначає, що адвокат Пономарьова Ірина Володимирівна приймала участь у всіх судових засіданнях суду першої інстанції, яка також була повідомлена про судове засідання на 20 листопада 2020 року. Однак прибувши в засідання на 20 листопада 2020 року адвокату повідомили, що 21 вересня 2020 року було закрито провадження по справі за заявою позивача.
Вказує, що ніколи не складав та не підписував документ, на який посилається суд в ухвалі від 21 вересня 20020 року, а саме заяву про закриття провадження у справі, хто саме склав такий документ позивачу не відомо, але ж інформація яка міститься в такій заяві категорично не відповідає волевиявленню позивача, а лише свідчить про те, що в черговий раз невідомі особи у протиправний спосіб, розпорядились правами позивача у справі в даному випадку навіть намагаючись позбавити останнього права повторно звернутись до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Зазначає, що 26 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості по заяві ОСОБА_1 від 25 листопада 2020 року щодо неправомірних дій відносно останього, які виразились у тому, що невстановлена особа підробила підпис ОСОБА_1 у заяві про закриття провадження по справі №757/17509/20-ц та подала до Печерського районного суду міста Києва, що підтверджується відкритим кримінальним провадженням №12020105060001093 з правовою кваліфікацією -ст.358 ч. КК України.
   Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно матеріалів встановлено, що 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 21 вересня 2020 року.
13 серпня 2020 року ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле приміщення розташоване  за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 серпня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.
25 серпня ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле приміщення розташоване  за адресою АДРЕСА_1 . Та заборони вчиняти будь-які дії, щодо відчуження на користь інших осіб нерухомого майна.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.
  25 серпня 2020 року позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача.
     В матеріалах справи (а.с.80) знаходиться розписка, відповідно до якої представника позивача повідомлено про призначення судового засідання на 20 листопада 2020 року о 11 годині 00 хвилин. Окрім того (а.с.81) знаходиться оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого не відомо з якого видно, що викликається ОСОБА_2 на судове засідання призначене на 20 листопада 2020 року о 11 годині 00 хвилин.
       Також в матеріалах справи знаходяться судові повістки на ім`я ОСОБА_2 та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м.Києва Марченко Альони Олегівни про виклик в судове засідання призначене на  20 листопада 2020 року о 11 годині 00 хвилин.
01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів шляхом витребування інформації.
05 жовтня 2020 року секретарем судового засідання Печерського районного суду міста Києва Талдановою М.Є. складено довідку про те, що нею було помилково внесено дату судового засідання на 20 листопада 2020 року о 11 годині 00 хвилин та необхідно вважати вірною дату 21 вересня 2020 року о 11 годині 00 хвилин (а.с.104).
05 жовтня 2020 року секретарем судового засідання Печерського районного суду міста Києва Талдановою М.Є. складено довідку про те що заява від 09 липня 2020 року за вх. №9496 разом з ухвалою від 21 вересня 2020 року вшита нею не за хронологією до справи №757/17509/20-ц у зв`язку з тим, що була помилково підшити до іншої справи.(а.с.105).
В матеріалах справи (а.с 106) знаходиться заява ОСОБА_1 від 09 липня 2020 року направлена поштою на адресу Печерського районного суду міста Києва про відмову від позову та постановлення ухвали про закриття провадження по справі.
21 вересня 2020 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року провадження по справі закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову.
З огляду на встановлені апеляційною інстанцією обставини, суд вважає, що у суду першої інстанції підстав для закриття провадження по справі не було виходячи з наступного.
У відповідності до вимог статті 13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів учасників справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
 Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Як передбачено п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
З викладених норм вбачається, що для відмови від позову потрібне волевиявлення позивача, а саме звернення до суду з заявою про відмову від позову.
Позивач в апеляційній скарзі заперечує своє волевиявлення стосовно відмови від позову та заперечує подання заяви про відмову від позову зазначаючи, що його дії по справі стосовно подачі заяв про забезпечення позову, заяв про залучення співвідповідачів та забезпечення доказів підтверджують його намір.
З такими доводами апеляційної скарги погоджується і колегія суддів, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи .
     Заяву про відмову від позову підписану від імені позивача та направлену до суду датовано 09 липня 2020 року, однак після цього позивач звертався до суду з заявами про забезпечення позову 13 серпня 2020 року та 25 серпня 2020 року, та заявою про залучення співвідповідачів по справі від 25 серпня 2020 року та заявою про забезпечення позову від 01 жовтня 2020 року, що свідчить про його активну участь у справі та наміри, щодо розгляду справи по суті. 
Окрім того в матеріалах справи містяться судові повістки та розписка позивача про призначення справи до розгляду на 20 листопада 2020 року, однак незважаючи на це судом було постановлено ухвалу про закриття провадження по справі без участі сторін в інший день та час без повідомлення про це учасників.
Судом першої інстанції не встановлено дійсне волевиявлення позивача стосовно поданої поштою заяви підписаної від імені позивача, щодо відмови від позовних вимог та прийнято судове рішення і не встановлено факт подачі заяви не роз`яснено наслідки закриття провадження, відомості про, що у самій заяві відсутні.
В супереч ч.5 ст. 12 ЦПК України суд першої інстанції не вжив заходів щодо запобігання зловживання учасниками судового процесу їхніми правами. Не вжив заходів щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації свої прав, не скористався свої правом роз`яснення наслідків вчинення процесуальних, дій не пересвідчився у дійсності намірів позивача, що свідчить про передчасне постановлення ухвали про закриття провадження у справі.
На підставі викладеного, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, унаслідок чого вона підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України,суд 
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити.
 
 Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .
 
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

 
Суддя-доповідач                                                      В.В. Гуль
 
Судді                                                                         Ю.О. Матвієнко
 
                                                                                   Я.С. Мельник