ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23092/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 березня 2021 року                                                                                           м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ГУ Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не підготування та ненадання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновку про повернення на користь ПАТ "Дельта Банк" надміру сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 183  623,81 грн.; зобов`язання відповідача підготувати висновок на повернення на користь ПАТ "Дельта Банк" надміру сплаченої суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 183 623,81 грн. та подати його до відповідного органу Державної казначейської служби України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що у ПАТ "Дельта Банк" станом на 22.01.2020 обліковується податковий борг у сумі 214  407  550,63 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості.
У відповідності до Акту №8535-20 було встановлено розбіжність в сплачених податках на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата у розмірі 183 623,81 грн.
12.06.2019 року позивач звернувся до офісу великих платників податків ДФС із заявою про повернення надміру сплачених податків на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата у розмірі 183  623,81 грн.
Листом від 05.08.2019 №38270/10/28-10-43-01-11 податковий орган надав відповідь та зазначив, що в інтегрованих картках платника обліковується податковий борг, повернення надміру сплачених грошових зобов`язань не є можливим.
Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", не погоджуючись з такою бездіяльністю контролюючого органу щодо повернення надміру сплачених коштів, вважаючи її протиправною, звернулось до суду з даним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно з пунктом 14.1.115 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені у статті 43 Податкового кодексу України, згідно якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2 статті 43 ПК України).
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 статті 43 ПК України).
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (пункт 43.4 статті 43 ПК України).
Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення  відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному  органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (пункт 43.5 статті 43ПК України).
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 ПК України).
Порядком про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі - Порядок), визначено алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань.
Відповідно до пункту 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської з України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування  надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно  до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів, які відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника.
Згідно з пунктом 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють  справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року №1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за №1679/28124.
Таким чином, обов`язковими умовами для повернення суми надміру сплаченого грошового зобов`язання є: подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми, та відсутність податкового боргу.
Разом з тим, як встановлено судом з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" є юридичною особою, яка перебуває у стані ліквідації.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" згідно з яким з 03.03.2015 по 02.09.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію. Рішенням Фонду від 03.08.2015 №147 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації до 02.10.2015 включно.
Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 відкликана банківська ліцензія публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".
Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 №181 розпочалася процедура ліквідації ПАТ "Дельта Банк" з 05.10.2015 по 04.10.2017.
В подальшому рішеннями виконавчої дирекції Фонду від 20.02.2017 №619, від 04.04.2019 №772 строки здійснення процедури ліквідації продовжено на два роки до 04.10.2019 та до 04.10.2020. 
В даному випадку, спірним моментом є те, чи має статус податкового боргу сума грошових зобов`язань, яка не погашена неплатоспроможним банком і чи може вона погашатися поза межами процедури ліквідації, визначеної Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та чи є наявність податкового боргу або грошових зобов`язань з податків перешкодою для повернення надміру сплачених податків.
Як зазначив відповідач, посилаючись на відомості інтегрованої картки платника, станом на 22.01.2020 за позивачем обліковується податковий борг у сумі 214 407 550,63 грн.
Згідно з пунктом 3 частини другої, частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури ліквідації банку: строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону. З наведеної норми статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вбачається, що під час проведення ліквідації можуть виникати зобов`язання банку зі сплати податків, але не податковий борг.
Відповідно до статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.
Отже, у випадку наявності податкового боргу, інших зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких вважається таким, що настав у силу пункту 3 частини другої статті 46 Закону з дня початку процедури ліквідації банку, контролюючий орган має заявити свої вимоги до банку.
Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними (ст. 49 Закону).
Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів встановлені статтею 52 вказаного Закону. Вимоги податкового органу щодо зобов`язань неплатоспроможного банку з податків і зборів (обов`язкових платежів) є вимогами восьмої черги. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги.
Разом з тим, у відповідності до пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з… банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"…, отже, спеціальним законом, який регулює ці питання відносно банку, що перебуває у процедурі ліквідації, є саме вищевказаний Закон.
Системний аналіз вищенаведених норм Податкового кодексу України та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" дає підстави стверджувати, що застосування норм Податкового кодексу України відповідачем до спірних правовідносин порушує права позивача, а також кредиторів неплатоспроможного банку, оскільки блокує надходження значної суми коштів до ліквідаційної маси, що призначена для погашення вимог кредиторів, черговість яких передує відповідачу.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги знаходження ПАТ "Дельта банк" в стані ліквідації, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що невиконання покладеного на відповідача обов`язку щодо надання висновку про повернення позивачу надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на прибуток є протиправним, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк