УХВАЛА

12 січня 2021 року 
Київ
справа №400/606/20
адміністративне провадження №К/9901/31535/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Мартинюк Н.М.,
суддів – Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №400/606/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації.

Миколаївський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 14 травня 2020 року позов задовольнив частково:

- визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2 лютого 2016 року до 6 липня 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язав військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі: 16 405,07 грн за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2 лютого 2016 року до 6 липня 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 20 жовтня 2020 року скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову, а саме:

- визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2 лютого 2016 року до 6 липня 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язав військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі: 16 405,07 грн за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2 лютого 2016 року до 6 липня 2018 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язав військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні з 6 липня 2018 року до 20 жовтня 2020 року у розмірі: 6 507, 34 грн (шість тисяч п`ятсот сім гривень 34 коп).

В іншій частині позовних вимог відмовив.

У своїй касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №400/606/20 і залишити в силі рішення суду першої інстанції. 

Верховний Суд ухвалою від 23 листопада 2020 року визнав неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження і залишив касаційну скаргу без руху, встановивши скаржнику строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Частинами першою, третьою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника. 

Касаційна скарга подана та підписана командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Проте, як вбачається зі змісту судових рішень судів попередніх інстанцій, відповідачем у справі №400/606/20 виступає військова частина НОМЕР_2 . 

З огляду на зазначене, скаржнику необхідно надати до Суду докази процесуального правонаступництва, які дають  військовій частині НОМЕР_1 право звертатись із касаційною скаргою у справі №400/606/20.

За таких обставин касаційну скаргу належить залишити без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі №400/606/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду