ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/18739/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Банаська О.О., Васьковського О.В.,

учасники справи:
кредитор (ініціюючий) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Експерт Плюс",
представник кредитора -Чередниченко Д.О., адвокат, ордер КВ № 838532 від 24.11.2020,
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Західбудінвест компані консалтинг"
представник боржника - Кучерявий Д.В., адвокат, довіреність б/н від 07.10.2020,
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Женева"
представник кредитора - адвокат Янів Х.І., адвокат, довіреність № б/н від 22.06.2020,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Експерт Плюс"
на ухвалу Господарського суду м. Києва
від 25.06.2020
у складі судді: Пасько М.В.,
та постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 21.10.2020
у складі колегії суддів: Остапенка О.М. - головуючий, Отрюха Б.В., Копитової О.С.,
у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Експерт Плюс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбуднівест Компані Консалтинг"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ.

1. У жовтні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Експерт Плюс" (далі - ТОВ "Медіа Експерт Плюс") звернулося із заявою до Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудінвест Компані Консалтинг" (далі - ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг", боржник) в загальному порядку на підставі статей 10 - 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (том 1, а. с. 4).
2. Ухвалою 15.11.2016 місцевий суд порушив провадження у справі №910/18739/16;
визнав ТОВ "Медіа Експерт Плюс" (ідентифікаційний код 37739995) кредитором  ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" (ідентифікаційний код 33640659) на суму  625  780,00 грн., з яких 13  780,00 грн. - вимоги першої черги, 612  000,00 грн. - вимоги четвертої черги;
ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 15.11.2016;
ввів процедуру розпорядження майном боржника з 15.11.2016;
призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Борейка В.А. (том 1, а. с. 129 - 131)
3. В період від 02.12.2016 до 23.12.2016 надійшли заяви з кредиторськими вимогами, а саме:
- 02.12.2016 від ПП "Охоронне агентство "Егіда", з грошовими вимогами на суму 2  000,00 грн. (том 1, а. с. 137 - 139); 
- 02.12.2016 від ТОВ "Кріо Компані ЛТД", з грошовими вимогами на суму 2  500,00 грн. (том 1,  а. с. 174 - 175);
- 05.12.2016 від ТОВ "АВС-Груп 2014", з грошовими вимогами на суму 7  029,08 грн. (том 2,  а.с. 2 - 3);
- 05.12.2016 від ФОП Сацюка В.В. з грошовими вимогами на суму 82  756,00 грн. (том 2, а. с. 42 - 43);
- 14.12.2016 від ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві, з грошовими вимогами на суму 13  795,60 грн. (том 2, а. с. 68 - 70);
- 21.12.2016 від ТОВ "Медіа Експерт Плюс", з грошовими вимогами на суму 195  639  852,27 грн. (том 2, а. с. 84 - 89);
- 21.12.2016 від АТ "Райффайзен Банк Аваль", з грошовими вимогами на суму 207  552  314,18 грн. (том 2, а. с. 164 - 168); 
- 21.12.2016 від ОСОБА_1 , з грошовими вимогами на суму 3  000,00 грн. (том 3, а. с. 2 - 3); 
- 21.12.2016 від ОСОБА_2 , з грошовими вимогами до боржника на суму 714  570,34 грн. (том 3, а. с. 17, 19)
- 23.12.2016 від ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у місті Києві, з грошовими вимогами до боржника на суму 74  522,32 грн. (том 3, а. с. 180 - 181).
3.1. Ухвалою від 18.08.2017 місцевий суд прийняв зазначені заяви про визнання кредиторських вимог до розгляду (том 4, а. с. 7 - 9).
Короткий зміст вимог заявника
4. 07.03.2017 до місцевого суду від розпорядника майна боржника надійшло клопотання про затвердження реєстру вимог кредиторів (том 3, а. с. 224 - 225).
4.1. Розпорядник майна зазначив, що загальна сума заявлених грошових вимог до боржника склала 404  715  363,79 грн, з яких арбітражним керуючим були визнані вимоги грошові вимоги на загальну суму 323  952  146,24 грн (в тому числі вимоги ТОВ "Медіа Експерт Плюс" на суму 196  265  632,27 грн та АТ "Райффайзен Банк Аваль" на суму 207  552  314,18 грн), а також забезпечені кредиторські вимоги на суму 80  582  240,00 грн. Вимоги щодо виплати заробітної плати склали 80 000 грн. 
Разом з тим, арбітражним керуючим не були визнані кредиторські вимоги на загальну суму 80  763  217,77 грн. 
Розгляд справи місцевим судом та прийняте ним рішення
5. Ухвалою 25.06.2020 Господарський суд міста Києва затвердив реєстр вимог кредиторів на загальну суму 135  412  185,39 грн та визнав кредиторами ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" (ідентифікаційний код 33640659) таких кредиторів:
- ТОВ "Медіа Експерт Плюс" на суму 7  505  145,50 грн., з яких: 13  780,00 грн. - вимоги першої черги, 7  491  365,50 грн. - вимоги четвертої черги;
- ГУ ДПС у місті Києві на суму 94  273,92 грн., з яких: 5  956,00 грн. - вимоги першої черги, 88  317,92 грн. - вимоги третьої черги;
- ОСОБА_3 на суму 82  756,00 грн., з яких: 2  756,00 грн. - вимоги першої черги, 80  000,00 грн. - вимоги четвертої черги;
- ОСОБА_2 на суму 704  654,71 грн., з яких: 82  756,00 грн. - вимоги першої черги, 621  898,71 грн. - вимоги четвертої черги;
- ТОВ "АВС-Груп 2014" на суму 7  029,08 грн., з яких: 2  756,00 грн. - вимоги першої черги, 4  273,08 грн. - вимоги четвертої черги;
- ТОВ "Фінансова компанія "Женева" (далі - ТОВ "ФК "Женева"), яке є правонаступником  АТ "Райффайзен Банк Аваль" на суму 127  008  314,18 грн., з яких: 95  456  866,42 грн. - вимоги четвертої черги, а 31  551  447,76 грн. - вимоги шостої черги;
- ТОВ "Кріо Компані ЛТД" на суму 5  256,00 грн., з яких: 2  756,00 грн. - вимоги першої черги,  2  500,00 грн. - вимоги четвертої черги;
- ПП "Охоронне агентство "Егіда" на суму 4  756,00 грн., з яких: 2  756,00 грн. - вимоги першої черги, а 2  000,00 грн. - вимоги четвертої черги.
5.1. Місцевий суд відмовив у визнанні ТОВ "Медіа Експерт Плюс" кредитором ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" на суму 188  760  486,77 грн.;
ОСОБА_2 на суму 9  915,63 грн.;
ОСОБА_1 на суму 3  000,00 грн.
Також суд вирішив інші процесуальні питання (том 13, а. с. 149 - 155).
6. Суд першої інстанції зазначив, що кредиторські вимоги ТОВ "Медіа Експерт Плюс", ГУ ДПС у місті Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ "АВС-Груп 2014", ТОВ "Фінансова компанія "Женева", яке є правонаступником АТ "Райффайзен Банк Аваль", ТОВ "Кріо Компані ЛТД", ПП "Охоронне агентство "Егіда" на загальну суму 135  412  185,39 грн. документально підтверджені.
7. Місцевий суд не визнав грошові вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс" на суму 188  760  486,77 грн., які заявлено на підставі додаткових угод від 19.03.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 18.03.2020; від 30.10.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 30.10.2013; від 05.11.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 05.11.2013; від 26.11.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 26.11.2013; від 02.12.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 26.11.2013; від 20.12.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 20.12.2013; від 27.12.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 20.12.2013; від 20.02.2014 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 20.02.2014; від 18.03.2014 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 18.03.2014; від 28.03.2014 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 28.03.2014; від 10.06.2014 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 28.03.2014; від 28.07.2014 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 28.07.2014; від 26.09.2014 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 26.09.2014; від 21.11.2014 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 26.09.2014.
Суд аргументував, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі №910/3356/20 зазначені додаткові угоди було визнано недійсними, тому суд дійшов висновку, що грошові вимоги ТОВ "Медіа Експерт Плюс" на суму 188  760  486,77 грн не підлягають задоволенню та включенню до реєстру вимог кредиторів
8. Суд зазначив, що грошові вимоги ОСОБА_2 на суму 9  915,63 грн. не підлягають задоволенню та включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки кредитором допущено арифметичні помилки при здійсненні підрахунку загальної суми вимог, а також продубльовано звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт. Крім того, відмова у визнанні ОСОБА_4 кредитором боржника на суму 3  000,00 грн. обґрунтована тим, що зазначеною особою не сплачено судовий збір у порядку та розмірі, передбачених Законом України "Про судовий збір".
9. Судом не встановлено наявності у боржника майна, що перебуває у заставі (іпотеці) на підставі інших господарських договорів. Також, до суду не надходили заяви з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також з вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян. Крім того, станом на день проведення судового засідання до суду не надійшло заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника.
Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення 
10. Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, ТОВ "Медіа Експерт Плюс" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу від 25.06.2020 в частині визнання кредиторами ОСОБА_3 , ТОВ "Фінансова компанія "Женева", а також в частині затвердження реєстру вимог кредиторів на загальну суму 135  412  185,39 грн. та в частині відмови у визнанні кредитором ТОВ "Медіа Експерт Плюс" на загальну суму 188  760  486,77 грн. 
Також, ТОВ "Медіа Експерт Плюс" просило визнати його кредиторські вимоги на загальну суму 196  265  632,27 грн; відмовити у визнанні кредитором ТОВ "Західінвест компані консалтинг" ОСОБА_3 та ТОВ "Фінансова компанія "Женева" (том 14, а. с. 130 - 133). 
11. Постановою 21.10.2020 Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Медіа Експерт Плюс" залишив без задоволення;
ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у справі №910/18739/16 в частині визнання кредитором боржника ОСОБА_3 та ТОВ "Фінансова компанія "Женева", а також в частині відмови ТОВ "Медіа Експерт Плюс" у визнанні кредитором боржника на суму 188  760  486,7 грн. залишив без змін (том 16, а. с. 13 - 30).
12. Переглянувши в апеляційному порядку законність ухвали суду першої інстанції в частині визнання вимог ТОВ "ФК "Женева" до боржника, дослідивши заяву кредитора на підставі наявних у справі доказів та здійснивши перерахунок заявлених сум, апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду про наявність підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів боржника вимог цього кредитора на суму 127  008  314,18 грн, з яких 95  456  866,42 грн - до четвертої черги, а 31  551  447,76 грн - до шостої черги.
13. Апеляційним судом встановлено, що у зв`язку із порушенням ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" умов кредитного договору, АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до суду із заявою про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 03.04.2007 №010/14/043, за результатами розгляду якої рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у справі №910/29799/15, зміненим постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016, стягнуто з ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №010/14/043 від 03.04.2007. 
13.1. Також, судом встановлено, що 02.08.2016 Департаментом ДВС України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51819773 із примусового виконання наказу місцевого суду, виданого на підставі зазначеного рішення. 
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги банку є безспірними, а станом на 15.11.2016 у ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" утворилась заборгованість перед банком на суму 6  690  161,68 доларів США та 31  551  447,76 грн., в тому числі:
- основна заборгованість за кредитом - 3  959  677,19 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2016 (26,307416 грн./дол. США) становила 104  168  875,06 грн.;
- заборгованість за відсотками - 2  730  484,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2016 (26,307416 грн./дол. США) становила 71  831  991,36 грн.;
- розрахована пеня за період з 17.02.2016 по 14.11.2016 включно - 1  423  414,31 грн. (еквівалент 54 106, 96 дол. США);
- пеня, визнана постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 справі № 910/29799/15 - 30  128  033,45 грн.
14. Апеляційний суд встановив, що положеннями пункту 3.4 Кредитного договору та Договору іпотеки № 10/14/03/043/1 від 03.04.2007 (укладеного між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М.І. 03.04.2007 та зареєстрованого в реєстрі за №873/50) з додатковими угодами до нього, сторони передбачили, що в якості забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором Іпотекодавець передав в заставу (іпотеку) належне йому нерухоме майно - нежитлову будівлю (літ. Г), розташовану за адресою: місто Київ, вул. Сурікова, 3 (виробничий корпус №8б загальною площею 6013,60 кв.м.). Суд зазначив, що відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №11936045 від 03.04.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М.І. внесено реєстраційний запис про накладення обтяження на нерухоме майно - предмет іпотеки (реєстраційний номер 4744403). Також, з витягу з Державного реєстру іпотек №11957837 від 04.04.2007 на підставі Договору іпотеки № 10/14/03/043/1 від 03.04.07 вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М.І. до Державного реєстру іпотек внесено реєстраційний запис про обтяження предмета іпотеки за реєстраційним номером 4752617.
14.1. Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 у справі №5011-33/7282-2012, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на іпотечне майно на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" за кредитним договором №010/14/043 від 03.04.2007. Початкова вартість предмета іпотеки згідно із зазначеним рішенням суду становила 80  582  240 грн. Крім того, суд зазначив, що 10.09.2015 Департаментом ДВС України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №5011-33/7282-2012 та 10.11.2015 державним виконавцем Рубель І.В. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
15. Суд зауважив, що на підтвердження зазначених вище обставин, до заяви                                          АТ "Райффайзен Банк Аваль" було додано, в тому числі, копію кредитного договору від 03.04.2007 №010/14/043 з додатковими угодами до нього, копію договору іпотеки №10/14/03/043/1 від 03.04.2007 (з додатковими угодами до нього), копію рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 у справі №5011-33/7282-2012, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2015, копію рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у справі №910/29799/15, копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 у справі №910/29799/15, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2016 та детальний розрахунок заборгованості, що підтверджує наявність заборгованості боржника. Дослідивши такі докази, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вимоги підтверджені належними та допустимими доказами та були, в свою чергу, визнані розпорядником майна боржника у відповідному повідомленні кредитора про їх розгляд.
16. Апеляційний суд встановив, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 у цій справі за наслідками перегляду в апеляційному порядку заяви  ТОВ "ФК "Женева" про заміну кредитора у справі замінено учасника справи ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", який звернувся з кредиторськими вимогами на суму 207  552  314,18 грн, його процесуальним правонаступником - ТОВ "ФК "Женева". 
16.1. Також судом встановлено, що 17.03.2020 від ТОВ "ФК "Женева" до місцевого суду надійшла заява, в якій товариство просило суд визнати грошові вимоги ТОВ "ФК "Женева" до боржника на загальну суму 127  008  314,18 грн, з яких 95  456  866,42 грн - четверта черга, а 31  551  447,76 грн - шоста черга. Зазначену заяву ТОВ "ФК "Женева" було прийнято судом як заяву про зменшення (уточнення) заявлених вимог.
16.2. Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2020,                                        23.10.2019 за ТОВ "ФК "Женева" здійснено реєстрацію права власності на відповідне нерухоме майно, в результаті чого в порядку статті 37 Закону України "Про іпотеку" було погашено заборгованість ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" за Кредитним договором на суму 80 544 000 грн, як вимоги четвертої черги. 
Суд зауважив, що за вирахуванням погашених вимог за рахунок вартості іпотечного майна, кредиторські вимоги ТОВ "ФК "Женева", які залишилися непогашеними, становлять 127  008  314,18 грн. Ці вимоги в подальшому було розглянуто судом першої інстанції та визнано оскаржуваною ухвалою.
17. Апеляційний суд зазначив про необґрунтованість доводів скаржника про те, що ТОВ "ФК "Женева" скористалось своїм правом на погашення заборгованості за кредитним договором в порядку, визначеному Законом України "Про іпотеку" та про те, що зобов`язання за кредитним договором припинилось. Судом встановлено, що Договір іпотеки №10/14/03/043/1 від 03.04.2007 (з додатковими угодами до нього), а також Кредитний договір №010/14/043 від 03.04.2007 не визначають припинення зобов`язань у зв`язку з реалізацією Іпотекодержателем свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому, зокрема, положеннями статті 37 Закону України "Про іпотеку".
Також, апеляційний суд зауважив, що до спірних правовідносин слід застосувати положення частини п`ятої статті 36 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на дату звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 37 цього Закону, яка передбачає, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. 
З огляду на таке, суд дійшов висновку, що основне (кредитне) зобов`язання є дійсним.
18. Апеляційний суд не погодився з доводами скаржника про те, що на дату прийняття оскаржуваної ухвали місцевого суду від 25.06.2020, ухвала Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі № 910/3356/20, на яку зіслався суд першої інстанції, не набрала законної сили у зв`язку з оскарженням її в апеляційному порядку, а місцевий господарський суд помилково взяв до уваги встановлені в зазначеній справі обставини при розгляді грошових вимог ініціюючого кредитора. Ухвала суду від 18.06.2020 у справі № 910/3356/20 постановлена в межах справи № 910/18739/16 про банкрутство                                 ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг", тому, з урахуванням положень частини першої статті 235 ГПК України та частин четвертої, п`ятої статті 9 КУзПБ, набрала законної сили з моменту її прийняття (18.06.2020), а її оскарження в апеляційному порядку не зупиняє провадження у справі про банкрутство.
19. Переглянувши в апеляційному порядку законність ухвали суду першої інстанції в частині визнання вимог ОСОБА_3 до боржника, дослідивши заяву кредитора на підставі наявних у справі доказів та здійснивши перерахунок заявлених сум, апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду щодо визнання та включення до реєстру вимог кредиторів боржника вимог цього кредитора на суму 82  756,00 грн., з яких: 2  756,00 грн. - вимоги першої черги, 80  000,00 грн. - вимоги четвертої черги. Водночас, посилання скаржника на відмову арбітражного керуючого Борейка В.А. у включенні спірних вимог до реєстру вимог кредиторів згідно з повідомлення від 25.02.2017 та подальшому визнанні цих вимог у клопотанні від 17.03.2020 Північний апеляційний господарський суд до уваги не взяв, оскільки ці обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали в наведеній частині та не спростовують законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_3 .  
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
20. ТОВ "Медіа Експерт Плюс" 25.11.2020 направило засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у справі № 910/18739/16.
21. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/18739/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Банасько О.О., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.12.2020.
22. Ухвалою Верховного Суду від 30.12.2020 касаційну скаргу ТОВ "Медіа Експерт Плюс" залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.
23. Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2021 задоволено клопотання ТОВ "Медіа Експерт Плюс" про поновлення строку;
поновлено ТОВ "Медіа Експерт Плюс" строк на касаційне оскарження;
відкрито касаційне провадження у справі №910/18739/16;
розгляд справи призначено на 25.02.2021 о 16:45.
24. Ухвалою 25.02.2021 Верховний Суд відклав розгляд касаційної скарги ТОВ "Медіа Експерт Плюс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 на 16.03.2021 о 16:15.
В судове засідання 16.03.2021 з`явилися уповноважені представники боржника, кредиторів і надали пояснення у справі.
Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (16.03.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 16.03.2021.
Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.
З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути цю справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав. 
25. Від ТОВ "ФК "Женева" 19.02.2021 та 22.02.2021 надійшли відзиви на касаційну скаргу ТОВ "Медіа Експерт Плюс".
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи скаржника
(ТОВ "Медіа Експерт Плюс")
26. Скаржник доводив, що ТОВ "ФК "Женева" здійснила позасудове врегулювання кредитних відносин із ТОВ "Західінвест компані консалтинг" шляхом задоволення вимог за Кредитним договором на підставі договору іпотеки, тому припинились всі зобов`язання, передбачені Кредитним договором та Договором іпотеки, а ТОВ "ФК "Женева" не є і не може бути кредитором у справі про банкрутство. Разом з тим, судами здійснено перерахунок кредиторських вимог до боржника у не встановлений законом спосіб, що призвело до безпідставного збільшення кредиторських вимог ТОВ "ФК "Женева".
27. Скаржник аргументував, що сторони на момент укладення Іпотечного договору №010/14/03/043/1 від 03.04.2007 керувались чинним законодавством та могли передбачати тільки ті наслідки, які були визначені законом на той момент. Разом з тим, ТОВ "ФК "Женева" безпідставно застосовано положення статті 36 Закону України "Про іпотеку", які визначають порядок позасудового врегулювання спору і вступили в дію після укладення Іпотечного договору і з яких виходили сторони при укладенні Іпотечного договору. З огляду на зазначене, ТОВ "Медіа Експерт Плюс" вважає, що ТОВ "ФК "Женева" реалізувало право вимоги щодо боржника у повному обсязі та не може бути включена до реєстру кредиторів у межах справи про банкрутство № 910/18739/16.
28. Скаржник зауважив, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у справі №910/3356/20 (у межах справи про банкрутство № 910/18739/16) станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 25.06.2020 не набрала законної сили (повний текст ухвали від 18.06.2020 складено 02.07.2020). Таке твердження, на думку скаржника, кореспондується із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 28.01.2020 у справі № 920/93/19 та не були враховані судами попередніх інстанцій. Разом з тим, судами попередніх інстанцій було неправильно застосовано норми процесуального права, що встановлюють порядок набрання законної сили рішення суду, яке винесене у формі ухвали (ухвали Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 у справі № 910/3356/20 (в межах даної справи про банкрутство № 910/18739/16). 
29. Скаржник аргументував, що з огляду на характер спірних правовідносин та обставини справи, ухвала від 18.06.2020 у справі № 910/3356/20 (у межах справи про банкрутство №910/18739/16), а також оскаржувана ухвала від 25.06.2020 є нерозривно пов`язаними, оскільки від результату розгляду касаційної скарги у справі № 910/3356/20 (у межах справи про банкрутство № 910/18739/16) залежить визнання кредиторських вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс". Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанції не були враховані доводи скаржника, а також правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 910/3353/16.
Доводи інших учасників у справі
30. У відзиві ТОВ "ФК "Женева" на касаційну скаргу ТОВ "Медіа Експерт Плюс" зазначено, що 21.12.2016 AT "Райффайзен Банк Аваль" на підставі частини першої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання кредиторських вимог до ТОВ "Західбудінвест компані консалтинг" на загальну суму 207 552 314,18 грн, які на момент звернення до суду із цією заявою були забезпечені заставою майна боржника на суму 80 582 240 грн.
30.1. У відзиві зазначено, що скаржник довільно трактуючи положення частини п`ятої статті 36 Закону України "Про іпотеку" та Закону України №2478-VIII від 03.07.2018, намагається ввести суд в оману щодо застосування положень законодавства на предмет припинення іпотечних зобов`язань, оскільки Договір іпотеки № 10/14/03/043/1 від 03.04.07 (з додатковими угодами до нього), укладений між AT "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг", а також Кредитний договір №010/14/043 від 03.04.2007 не визначають припинення зобов`язань у зв`язку з реалізацією Іпотекодержателем свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 37 Закону України "Про іпотеку".
30.2. У відзиві ТОВ "ФК "Женева" зауважило, що з урахуванням Закону України №2478-VIII від 03.07.2018, зокрема Прикінцевих положень цього Закону, до правовідносин, які склались між сторонами за Договором іпотеки №10/14/03/043/1 від 03.04.2007 правильним є застосування частини п`ятої статті 36 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на дату звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 37 цього Закону. Крім того, у відзиві аргументовано, що всі рішення касаційного суду, зазначені скаржником у касаційній скарзі, ґрунтуються на положеннях Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній до прийняття Закону України №2478-УІІІ від 03.07.2018. Крім того, у відзиві зазначено, що, з огляду на неподібність висновків щодо застосування норми права у запропонованих ТОВ "Медіа Експерт Плюс" рішеннях Верховного Суду, такі доводи скаржника не можуть бути прийняті судом до уваги.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
31. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
32. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
33. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 26 - 29 описової частини цієї постанови.
Касаційний перегляд здійснюється в межах доводів скаржника про незгоду з висновками, викладеними в ухвалі місцевого суду та постанові апеляційного суду щодо розгляду заяв з грошовими вимогами до боржника двох кредиторів: ТОВ "Медіа Експерт Плюс" та ТОВ "ФК "Женева".
В інший частині ухвала місцевого господарського суду та постанова апеляційного суду касаційним судом не переглядаються.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
34. Предметом касаційного розгляду є питання підставності включення до реєстру вимог кредиторів боржника - ТОВ "Західбудінвест компані консалтинг" грошових вимог                     ТОВ "Медіа Експерт Плюс" та ТОВ "ФК "Женева" у заявлених ними розмірах та з підстав, визначених у заявах з кредитними вимогами до боржника.
35. Провадження у справ № 910/18739/16 про банкрутство ТОВ "Західбудінвест компані консалтинг" порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2016 та здійснювалось за правилами, встановленими положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у відповідній редакції.
36. З аналізу положень частин першої, четвертої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на момент звернення ТОВ "Медіа Експерт Плюс" та АТ "Райффайзен Банк Аваль" з кредиторськими вимогами до боржника 21.12.2016) вбачається, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника провадження у справі про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, так як протилежне матиме наслідком втрату такими вимогами статусу конкурсних і їх включення до реєстру як вимог шостої черги.
37. 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018 (далі - КУзПБ), який в силу пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, поширює свою дію на подальший розгляд справ про банкрутство незалежно від дати порушення (відкриття) провадження у таких справах, за винятком справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації.
38.1. З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992, №31, статті 440 із наступними змінами).
38.2. Перехід від регулювання, передбаченого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до регулювання згідно з КУзПБ, здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справ про банкрутство відповідно до положень цього Кодексу.
39. Особа набуває статусу конкурсного кредитора (сторони, учасника провадження у справі про банкрутство) з повним обсягом процесуальної дієздатності (в тому числі правом оскарження судових рішень) за сукупності таких умов:
- подання до господарського суду письмових заяв з вимогами до боржника, а також документів, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (частина перша статті 23 Закону про банкрутство, частина перша статті 45 КУзПБ);
- розгляд господарським судом заяв конкурсних кредиторів у попередньому засіданні суду (частина шоста статті 23, стаття 25 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ);
- визнання вимог таких кредиторів, що формалізується у судовому рішенні господарського суду - ухвалі (частина шоста статті 23, стаття 25 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ) 
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19.
40. Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог у процедурі розпорядження майном господарському суду слід з`ясувати правову природу таких вимог як конкурсних чи поточних, надати правову оцінку доказам, поданим спірним кредитором на підтвердження його вимог до боржника, перевірити дійсність заявлених вимог, їх правову природу як грошових чи майнових вимог та з огляду на встановлене дійти висновку про наявність підстав для їх визнання та включення до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості.
Щодо кредиторських вимог ТОВ "ФК "Женева"
41. За змістом статей 1, 33 Закону України "Про іпотеку" вбачається, що законодавцем передбачено право іпотекодержателя захистити свої майнові права у зв`язку з невиконанням (неналежним виконанням) боржником основного зобов`язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки одним із таких способів: в позасудовому порядку (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі виконавчого напису нотаріуса) або в судовому порядку за рішенням суду.
42. Статтею 36 Закону України "Про іпотеку" визначено право сторін іпотечного договору вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем й іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, та може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
43. За змістом частини третьої статті 36 Закону України "Про іпотеку" вбачаються два позасудові способи врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, - передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; а також продаж іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
44. Частиною четвертою статті 36 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору) визначено правовий наслідок завершення позасудового врегулювання у вигляді недійсності будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання.
Отже, позасудове врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, зумовлює недійсність будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання (кредитного договору) в порядку частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку".
45. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, у зв`язку із порушенням ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" умов кредитного договору, АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до суду із заявою про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 03.04.2007 №010/14/043, за результатами розгляду якої рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у справі № 910/29799/15, зміненим постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016, стягнуто з ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №010/14/043 від 03.04.2007. Також, судом встановлено, що 02.08.2016 Департаментом ДВС України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51819773 з примусового виконання наказу місцевого суду, виданого на підставі зазначеного рішення суду.
46. З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись із заявою про визнання кредиторських вимог, банком до суду надано копію кредитного договору від 03.04.2007 №010/14/043 з додатковими угодами до нього, копію договору іпотеки №10/14/03/043/1 від 03.04.2007 (з додатковими угодами до нього), копію рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 у справі № 5011-33/7282-2012, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2015, копію рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у справі № 910/29799/15, копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 у справі № 910/29799/15, копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2016 та детальний розрахунок заборгованості. Так, станом на 15.11.2016 у ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" утворилась заборгованість перед банком на суму 6  690  161,68 доларів США та 31  551  447,76 грн, в тому числі:
- основна заборгованість за кредитом - 3 959 677,19 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2016 (26,307416 грн./дол. США) становила 104 168 875,06 грн;
- заборгованість за відсотками - 2 730 484,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2016 (26,307416 грн./дол. США) становила 71 831 991,36 грн;
- розрахована пеня за період з 17.02.2016 по 14.11.2016 включно - 1 423 414, 31 грн (еквівалент 54 106, 96 дол. США);
- пеня, визнана постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 справі №910/29799/15 - 30 128 033, 45 грн.
45. Зазначені вимоги були визнані апеляційним судом безспірними з огляду на їх обґрунтованість належними та допустимими доказами та були визнані розпорядником майна боржника у відповідному повідомленні про їх розгляд.
Разом з тим, належності та допустимості таких доказів відповідно до вимог статей 74, 76-77 ГПК України скаржником не спростовано, доказів виконання боржником умов кредитного договору, а також виконання зазначених судових рішень щодо погашення заборгованості перед АТ "Райффайзен банк Аваль" не надано.
46. Також. апеляційним судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 у справі № 5011-33/7282-2012 (набрало законної сили 19.01.2015), звернуто стягнення на іпотечне майно (місто Київ, вулиця Сурикова, 3 (виробничий корпусу № 86, загальною площею 6013,60) на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" в рахунок погашення кредитної заборгованості ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" за кредитним договором №010/14/043 від 03.04.2007. 
46.1. Крім того, суд зазначив, що 10.09.2015 Департаментом ДВС України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №5011-33/7282-2012 та 10.11.2015 державним виконавцем Рубель І.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
47. Отже, встановлені апеляційним судом обставини спростовують доводи скаржника про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 36 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на момент підписання іпотечного договору, оскільки банк, як первісний іпотекодержатель, обрав спосіб звернення стягнення на належний боржнику предмет іпотеки на підставі рішення суду, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин передбачених частиною четвертою статті 36 Закону України "Про іпотеку" наслідків позасудового врегулювання у вигляді недійсності будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного (кредитного) зобов`язання. 
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 у справі № 923/436/17 (пункт 31).
48. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 у цій справі за наслідками апеляційного перегляду заяви ТОВ "ФК "Женева" про заміну кредитора у справі замінено учасника справи ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", яке звернулося з кредиторськими вимогами на суму 207  552  314,18 грн, його процесуальним правонаступником - ТОВ "ФК "Женева".
Зазначена постанова апеляційного суду, відповідно до наявної інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в касаційному порядку не скасована та набрала законної сили 17.07.2019.
49. Доводи скаржника, викладені в пункті 26 описової частини цієї постанови, Верховний Суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
50. Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2020 реєстрацію права власності на нерухоме майно здійснено ТОВ "ФК "Женева" 23.10.2019. 
50.1. Отже, дії щодо реєстрації права власності на іпотечне майно були здійснені в час дії Закону України "Про іпотеку" в редакції Закону №2478-VIII, чинний від 03.07.2018, тобто  вже після реалізації банком його права як іпотекодержателя нерухомого майна боржника в судовому порядку та після набрання чинності змінами до статті 36 Закону України "Про іпотеку" щодо можливості пред`явлення кредитором подальших вимог до боржника у випадку непогашення основного зобов`язання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 
50.2. Водночас, судом встановлено, що в порядку статті 37 Закону України "Про іпотеку" було погашено заборгованість ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг" за Кредитним договором на суму 80 544 000 грн, як вимоги четвертої черги.
Відтак, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що кредиторські вимоги ТОВ "ФК "Женева", як правонаступника АТ "Райффайзен Банк Аваль", на суму 127  008  314,18 грн, підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, з яких: 95  456  866, 42 грн - вимоги четвертої черги, а 31  551  447,76 грн - вимоги шостої черги.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів Верховного Суду, керуючись повноваженнями згідно зі статтею 300 ГПК України, погоджується з висновками апеляційного суду за наслідками здійсненої ним перевірки вимог кредитора та оцінки наданих кредитором доказів при з`ясуванні наявності підстав для включення спірних кредиторських вимог до реєстру вимог кредиторів.
Щодо кредиторських вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс"
51. Верховний Суд вважає обґрунтованими доводи скаржника про те, що ухвала місцевого суду від 18.06.2020 у справі №910/3356/20 та оскаржувана ухвала від 25.06.2020 у справі №910/18739/16 є нерозривно пов`язаними, оскільки від результату касаційної скарги у справі №910/3356/20 (у межах справи про банкрутство №910/18739/16) залежить визнання кредиторських вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс".
Колегія суддів Верховного Суду, керуючись положеннями частини четвертої статті 75 ГПК України, враховує при розгляді спірних вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс" преюдиційні висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.03.2021 у справі №910/3356/20 та погоджується в цілому з результатом розгляду місцевим та апеляційним судами кредиторських вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс" у цій справі, з таких підстав.
52. Системний аналіз положень частин першої, третьої статті 92, частини другої статті 203, частини другої статті 215, частини першої статті 216 ЦК України та положень статті 42 КУзПБ дає підстави для висновку, що правочини, вчинені від імені юридичної особи фізичною особою, яка не має повноважень (правових підстав реалізовувати цивільну дієздатність юридичної особи) на укладення таких правочинів від імені юридичної особи, є нікчемними.
53. Переглядаючи в касаційному порядку ухвалу місцевого суду від 18.06.2020 та постанову апеляційного суду від 21.10.2020 у справі №910/3356/20, Верховний Суд зазначив про обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій про те, що додаткові угоди від 19.03.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 18.03.2020; від 30.10.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 30.10.2013; від 05.11.2013 до Договору про надання фінансової поворотної допомоги від 05.11.2013 були підписані ОСОБА_2 як керівником боржника, який діяв на підставі Статуту. 
54. Разом з тим, відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент укладення цих додаткових угод керівником та єдиною особою, уповноваженою представляти інтереси боржника - ТОВ "Західінвест компані консалтинг", в тому числі підписувати договори, була ОСОБА_5 .
55. Отже, зазначені додаткові угоди були підписані з порушенням частин першої, третьої статті 92 ЦК України, тому, до таких угод слід застосовувати положення частини другої статті 203, частини другої статті 215 ЦК України, відповідно до яких правочини, вчинені особою без необхідного обсягу цивільної дієздатності, є нікчемними на підставі закону.
56. Також, Верховний Суд, переглядаючи справу № 910/3356/20 в касаційному порядку, дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій правильно встановлено обставини щодо визначення оскаржуваними угодами відповідальності за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України та збільшення її в розміру з 3 відсотків річних до 1700 відсотків річних (як наслідок, боржнику при заборгованості менше 10 млн грн, було нараховано суму боргу більшу ніж 150 млн грн). 
57. З огляду на встановлений судами факт того, що відповідач та боржник є пов`язаними особами, а на момент вчинення правочинів, керівником боржника та кредитора була інша фізична особа - ОСОБА_5 , Верховний Суд зауважив, що характер додаткових угод, укладених між позивачем (ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг") та відповідачем (ТОВ "Медіа Експерт Плюс") у період з 19.03.2013 по 21.11.2014, не відповідає загальним принципам добросовісності, розумності та справедливості.
58. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено можливість визначення іншого розміру процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами, ніж встановлено частиною другою статті 625 ЦК України, а сторони оскаржуваних правочинів не були позбавлені права встановити відповідну процентну ставку. 
59. Разом з тим, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, а не процентною ставкою за кредитним договором, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. 
60. Відтак, встановлення процентної ставки в розмірі, яка може призвести до нарахування сум, розмір яких в рази перевищує розмір основного зобов`язання, є неспівмірним та таким, що не відповідає суті відповідальності, яка закладена законодавцем у положення статті 625 ЦК України, а також не відповідає принципу неоплатності договору про надання поворотної фінансової допомоги, передбаченому положеннями підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України. 
61. Такі нарахування мають наслідком порушення права інших контрагентів (кредиторів) боржника, оскільки неспівмірні із основним боргом суми нарахованих процентів річних як відповідальність за порушення грошового зобов`язання позбавляють можливості боржника розрахуватись за основними зобов`язаннями з іншими особами (контрагентами, кредиторами тощо). 
62. Під час розгляду справи № 910/3356/20 Верховний Суд у мотивувальній частині постанови від 16.03.2021 дійшов висновку про нікчемність правочинів, укладених між позивачем (ТОВ "Західбудінвест Компані Консалтинг") та відповідачем (ТОВ "Медіа Експерт Плюс") у період з 19.03.2013 по 21.11.2014.
Відтак, з урахуванням положень частини четвертої статті 75 ГПК України, такі висновки є преюдиційними під час розгляду спірних кредиторських вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс", які ґрунтуються на зазначених правочинах.
Отже, апеляційний суд дійшов в цілому правильного висновку про відмову у визнанні кредиторських вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс", однак мотивувальна частина постанови апеляційного суду від 21.10.2020 підлягає зміні та викладенню у редакції, зазначеній у пунктах 51 - 62 цієї постанови Верховного Суду. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
63. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
64. За приписами частини першої статті 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За замістом частини четвертої статті 311 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні, зокрема, його мотивувальної частини.
65. Перевіривши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни мотивувальної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 з мотивів, наведених у мотивувальній частині цієї постанови (п.п. 41 - 62). 
Судові витрати 
66. Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень статті 129 ГПК України Верховним Судом не вирішувалось.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 311, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Експерт Плюс" задовольнити частково.
2. Мотивувальну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у справі № 910/18739/16 змінити, виклавши їх в редакції цієї постанови.
3. Резолютивну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 (в частині, що оскаржується) та постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 (в частині, що оскаржується) у справі № 910/18739/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.О. Банасько

                                                                                          О.В. Васьковський