Справа № 359/6466/20	 	 	 	Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.	
Провадження № 33/824/691/2021	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
26 лютого 2021року                                                                             м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бориспільского міськрайонного суду  Київської області від 25 вересня 2020 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  
закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності,
В С Т А Н О В И В :
За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 17.05.2020 о 01 год. 40 хв. в СТ «Калина», біля будинку № 57 Гнідинської с/р, керуючи автомобілем марки «IVECO FORD» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, в порушення п. 2.3 б), 10.9 ПДР, будучи не уважним, здійснив наїзд на паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , в результаті ДТП автомобіль та паркан зазнали механічних ушкоджень з матеріальними збитками. 
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що судом неправомірно самостійно збиралися докази винуватості ОСОБА_1 ,  оскільки обов`язок щодо збирання доказів законодавством покладено на осіб, які склали протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що доказів вчинення ним адміністративного правопорушення немає, оскільки свідок ОСОБА_2 , який є власником транспортного засобу «IVECO FORD» не довів факт передачі транспортного засобу ОСОБА_1 , на долученому та оглянутому судом відеозапису не видно моделі транспортного засобу, його державний номерний знак, водія яким ним керує, не видно свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в схемі ДТП зазначено, що ДТП сталося на перетині вул. Зарічної, проте така вулиця відсутня на території Гнідинської сільської ради. Підкреслює, що ОСОБА_3 не довів, що він є власником будинку та паркану, є лише власником земельної ділянки без конкретної визначеної адреси, а тому в розумінні положень КУпАП не має статусу потерпілого. 
Представником потерпілого ОСОБА_3 - адвокатом Сабадин А.В. подано заперечення на апеляційну скаргу, у яких вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову без зміни. Вважає, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, розгляд справи відбувся об`єктивно, всебічно та повно, суддею надано належну оцінку доказам у справі і прийнято законне та обґрунтоване рішення. Також вказує, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки під час руху заднім ходом, в порушення п. 2.3 б), 10.9 ПДР, будучи не уважним, здійснив наїзд на паркан домоволодіння АДРЕСА_2 , що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки свідками ДТП є потерпілий ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 , ОСОБА_3 є власником земельної ділянки і в силу ст. 90 Земельного Кодексу України має право споруджувати житловий будинок, виробничі та інші будівлі і споруди, вилиця Зарічна на території Гнідинської сільської ради існує, що підтверджується скриншотом карти Google.    
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, що підтримали апеляційну скаргу, потерпілого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до складеного протоколу, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п.п.2-3 б), 10.9 ПДР. 
Суддя винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.3 б) ,10.9 ПДР  обґрунтував даними, що містяться , крім пояснень потерпілого, у показаннях свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, письмових поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,витягом з бази АРМ, повідомленні про вчинення ДТП, копії висновку судової будівельно-технічної експертизи, документах щодо права власності на домоволодіння.
Проте, висновки судді не ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, при апеляційному розгляді пояснив, що під час дорожньо - транспортної події за кермом автомобіля «IVECOFORD» д.н.з. НОМЕР_1 не перебував, а автомобілем мають право користуватися ще брат ОСОБА_5 , з яким він перебуває у неприязних стосунках, та батько. 
Потерпілий при апеляційному розгляді пояснив, що з ОСОБА_1 , який є його братом, тривалий час перебуває у неприязних стосунках. Вночі 17.05.2020 року перебував за місцем свого проживання почув на подвір`ї гуркіт, виглянув у вікно  та побачив пошкоджені ворота паркану та від`їжджаючий автомобіль  «IVECO FORD», який перебуває у користуванні лише брата та побачив при світлі вуличних світильників  у кабіні автомобіля його силует. Вважає, що брат  приїхав до його володіння з метою пошкодження його майна та умисно здійснив наїзд на ворота та покинув місце події.
З відеозапису з камер спостереження вбачається, що по вузькій вулиці, яка має одну смугу руху, на  тривалий час заднім ходом рухається вантажний автомобіль  «IVECOFORD», в`їжджає у ворота домоволодіння, а  потім покидає місце зіткнення, рухаючись у тому ж напрямку звідки приїхав.
Пунктом 2.3-б ПДР зобов`язано водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 10.9 ПДР передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. 
         Жодних доказів того, що водій вантажного автомобіля  «IVECO FORD» під час руху заднім ходом створив небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху, якими відповідно до вимог п.1.10 ПДР є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається у кріслі колісному, матеріали справи не містять, тому зазначення про порушення вимог п.10.9 ПДР  водієм автомобіля  «IVECO FORD» є безпідставними.
         Також з показань потерпілого ОСОБА_3 та відеозапису події випливає, що водій автомобіля  «IVECOFORD», здійснюючи наїзд на паркан домоволодіння, діяв умисно. Зазначена обставина також виключає порушення  п.2.3-б), зокрема, вимоги бути уважним під час руху транспортного засобу. 
         Таким чином, доказів порушення вимог п.п.2.3-б),10.9 ПДР водієм автомобіля «IVECO FORD»  особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано.
         Отже, за відсутності належних та допустимих доказів порушення вимог ПДР, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.
         За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  задовольнити.
Постанову судді Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2020 року щодо   ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                             В. Р. Шроль