Справа № 344/4077/18 
Провадження № 22-ц/4808/412/21 
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М. 
Суддя-доповідач Василишин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача                Василишин Л.В.,
суддів:                        Девляшевського В.А., Максюти І.О. 
секретаря:                        Єлісевич О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франкіського міського суду від 11 лютого 2019 року, постановлену у складі судді Антоняка Т.М. в м.Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП “Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів” про стягнення заборгованості із зарплати, компенсації за невчасно виплачену зарплату, заборгованості із середнього заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и в:
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за не вчасно виплачену заробітну плату, заборгованості із середнього заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Івано-Франкіського міського суду від 11 лютого 2019 року позовОСОБА_1 до Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, заборгованості із середнього заробітку за час затримки розрахунку і відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.
ОСОБА_1 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону.
Апелянт не погоджується з посиланням суду першої інстанції на те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і не прибув повторно без поважних причин.
ОСОБА_1 стверджує, що 31.05.2018 року він прибув до Івано-Франківського міського суду о 09-00 год, однак секретар судового засідання повідомила, що представник відповідача не з`явився, у зв`язку з чим судове засідання відкладається. Також його було повідомлено під розписку про наступне судове засідання 25.09.2018 року о 16-20 год.
Апелянт стверджує, що 25.09.2018 року він знову прибув до суду, проте секретар повідомила, що від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з лікарняним. Секретар також зазначила, що про час і дату наступного судового засідання повідомлять судовою повісткою.
ОСОБА_1 стверджує, що з того часу жодних повісток він не отримував, про що свідчать матеріали справи.
З наведених підстав апелянт просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У судове засідання сторони не з”явилися.
Представник апелянта клопотав про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача.
Представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв”язку з неотриманням копії апеляційної скарги.
Клопотання судом відхилено, оскільки до клопотання не долучено документу, що підтверджує повноваження представника, а згідно засвідчення у справі відповідним записом та штампом, копію апеляційної скарги було направлено відповідачу електронною поштою.
Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції зіслався на те, що належним чином повідомлений позивач без поважних причин повторно не з`явився в судове засідання, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК є підставою для залишення позову без розгляду.
Проте в спірному випадку, такий висновок суду не відповідає вимогам процесуального закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Правовий аналіз наведеної норми процесуального закону вказує на те, що при повторній неявці належно повідомленого позивача суд розглядає спір по суті, якщо позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність і такий розгляд можливий за наявними у справі матеріалами.
При цьому, повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Встановлено, що у березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04.04.2018 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті на 31.05.2018 року о 09-00 год. (а.с.15).
Копію вказаної ухвали направлено сторонам по справі супровідним листом від 04.04.2018 року (а.с.16). Однак, доказів про її вручення позивачу у матеріалах справи немає.
29.05.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог (а.с.18-19).
Згідно довідки секретаря судового засідання від 31.05.2018 року сторони по справі у судове засідання не з`явилися (а.с.24).
Наступне судове засідання призначено на 25.09.2018 року о 16-20 год, про що позивача повідомлено під розписку (а.с.25).
25.09.2018 року представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням на лікарняному (а.с.30).
Згідно довідки секретаря судового засідання від 25.09.2018 року сторони по справі у судове засідання не з`явилися (а.с.24).
Наступне судове засідання призначено на 28.11.2018 року, однак доказів про вручення повістки позивачеві у матеріалах справи немає (а.с.34).
Згідно довідки секретаря судового засідання від 28.11.2018 року сторони по справі у судове засідання не з`явилися (а.с.41).
Слухання справи відкладено на 11.02.2019 року (а.с.42). Про належне повідомлення позивача доказів у справі немає.
Згідно довідки секретаря судового засідання від 11.02.2019 року сторони по справі у судове засідання не з`явилися (а.с.44).
Цього ж дня суд ухвалою залишив позов ОСОБА_1 без розгляду, керуючись п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені матеріалами справи, вказують на те, що позивач ОСОБА_1 був повідомлений про судове засідання належним чином лише один раз, а саме про судове засідання, призначене на 25.09.2018 року.
Доказів про повідомлення позивача про судові засідання, призначені на 28.11.2018 року та 11.02.2019 року, матеріали справи не містять.
Оскільки позивач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений по останні два судові засідання, не можна вважати що він допустив повторну неявку у судове засідання без поважних причин в розумінні п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Статтею 55  Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував в повній мірі, чим допустив порушення норм процесуального права, що відповідно до положень ст.379 ЦПК України є безумовною підставою для її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382,383 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволити.
Ухвалу Івано-Франкіського міського суду від 11 лютого 2019 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач:                                                        Василишин Л.В.
Судді:                                                                        Девляшевський В.А.
                                                                               Максюта І.О.