ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13941/20          Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
          Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України

25 січня 2021 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді          Сорочка Є.О.,
суддів           Єгорової Н.М., 
          Коротких А.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігаторспецбуд" до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа - Комунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)   про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив: 
- визнати бездіяльність ГУ ДКСУ у місті Києві протиправною;
- зобов`язати КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно подати до ГУ ДКСУ у місті Києві акти виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідок за формою № КБ-3 на загальну суму 12  271 309,27 грн. у т.ч. ПДВ з метою підтвердження належного виконання зобов`язань по відпрацюванню авансів та їх закриття в рамках Договору генпідряду від 24.10.2017 №24/10-2017;
- зобов`язати ГУ ДКСУ у місті Києві прийняти та зареєструвати надані КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) акти виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідок за формою № КБ-3 на загальну суму 12  271 309,27 грн. у т.ч. ПДВ в рамках Договору генпідряду від 24.10.2017 №24/10-2017 та підтвердити факт належного виконання зобов`язання по відпрацюванню авансів та їх закриття в повному обсязі, отриманих 07.12.2018 у розмірі 12  091  400 грн. у т.ч. ПДВ.
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві від 20.07.2020 № 4з/08 про призупинення операцій з бюджетними коштами по рахунку КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2020 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно подати до ГУ ДКСУ у місті Києві акти виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідок за формою № КБ-3 на загальну суму 12  271 309,27 грн. у т.ч. ПДВ з метою підтвердження належного виконання зобов`язань по відпрацюванню авансів та їх закриття в рамках Договору генпідряду від 24.10.2017 № 24/10-2017.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2020 позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві щодо прийняття та врахування складених ТОВ «Навігаторспецбуд» актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідок за формою № КБ-3 на суму авансових коштів 3  781 196,30 (лише в частині придбання матеріалів), та погашення авансових коштів не у повному обсязі (12  091  400 грн) в рамках договору Генпідряду від 24.10.2017 №24/10-2017, укладеного між ТОВ «Навігаторспецбуд» та КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);
- визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві від 20.07.2020 № 4з/08 про призупинення операцій з бюджетними коштами по рахунку КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані дії та розпорядження є правомірними.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 24.10.2017 між позивачем та КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено Договір Генпідряду №24/10-2017 на виконання робіт за об`єктом: Реконструкція ІІІ черги Ново-Дарницького каналізаційного колектора».
У 2018 році постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2018 №853 внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1764 «Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва» та від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», відповідно до яких передбачено, що для виконання робіт з будівництва та реконструкції каналізаційних колекторів загальною кошторисною вартістю більше ніж 300 000 грн замовники можуть здійснювати попередню оплату у розмірі до 60% вартості робіт за договором (контрактом) на закупівлю матеріалів, конструкцій, виробів, необхідних для виконання робіт з будівництва та реконструкції каналізаційних колекторів на строк не більш як 18 місяців.
Сторонами Договору Генпідряду укладено Додаткову угоду №4 від 11.09.2018 , якою внесено зміни до пункту 4.3 Договору: « 4.3. Відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів Замовник може перерахувати Генпідряднику аванс (попередню оплату) у розмірі не більше 60% вартості робіт за Договором Генпідряду на придбання матеріалів, конструкцій, виробів, необхідних для виконання робіт з будівництва Об`єкту. Аванс може надаватися частинами по мірі надходження бюджетного фінансування відповідного призначення. Генпідрядник зобов`язується відпрацювати одержаний аванс (виконати роботи) в строк не більше 18 місяців з моменту одержання авансу. Підтвердження  належного відпрацювання авансу та його закриття здійснюється Генпідрядником на підставі Актів виконаних робіт за формою №КБ-2в та Довідок за формою №КБ-3, наданих відповідно до вимог, викладених у Розділі 11 Договору. Якщо наданий аванс використано не повністю з вини Генпідрядника та/або своєчасно не надано документи, які підтверджують виконання робіт, невикористана сума протягом трьох календарних днів після закінчення строку, на який надавався аванс, повертається Генпідрядником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Замовника».
ГУ ДФСУ у м. Києві за бюджетною програмою: Будівництво об`єктів житлово-комунального господарства (КПКВК 1217310), КЕНКВ 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», по спеціальному реєстраційному рахунку платіжним дорученням №41 від 07.13.2018 проведено авансовий платіж на суму 12 091 400 грн на придбання матеріалів, конструкцій, виробів, необхідних для виконання робіт з будівництва Ново-Дарницького каналізаційного колектора у м. Києві відповідно до Договору Генпідряду від 24.10.2017 №24/10-2017, укладеного з ТОВ «Навігаторспецбуд».
Отже, після внесення зазначених змін у Договір Генпідряду, позивач отримав від відповідача аванс у розмірі 12  091  400 грн, що підтверджується банківською випискою (наявна в матеріалах справи). Строк підтвердження належного відпрацювання визначено 06.06.2020 .
Позивачем 03.06.2020 надано КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Акти виконаних робіт за формою №КБ-2в та Довідки за формою №КБ-3 на загальну суму 12  271 309,27 грн. з урахуванням ПДВ., які були розглянуті та без жодних зауважень та доповнень підписані КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Надалі, КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)  направила отримані від позивача Акти та Довідки до ГУ ДФСУ у м. Києві для підтвердження належного виконання зобов`язань по відпрацюванню авансу та його закриття.
Проте, відповідачем не прийнято до погашення сума авансу у повному обсязі з причини можливості закриття лише на суму використаних матеріалів, конструкцій, виробів, необхідних для виконання робіт.
Позивачем  24.06.2020 отримано лист КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» № 31-1329 з вимогою повернути кошти, а відповідачем винесено розпорядження від 19.06.2020 №13/08 про призупинення операцій з бюджетними коштами по рахунку КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) IBAN: НОМЕР_1 .
Листом від 21.07.2020 КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомила позивача, що відповідачем 20.07.2020 винесено нове розпорядження №4з/08 про зупинення операцій з бюджетними коштами по рахунку КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) IBAN: НОМЕР_1 .
Не погодившись з таким рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом. 
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято від позивача Акти та Довідки без зауважень та правок, що вказує на належність відпрацювання авансових коштів. Проте, відповідачем, який не є стороною та учасником Договору Генпідряду від 24.10.2017, фактично здійснено власну оцінку положень Договору стосовно відпрацювання авансових коштів, а також їх підтвердженість лише в окремій частині на суму 3  781 196,30 грн., та на власний розсуд трактуються положення постанов Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1764 «Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва» та від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти».
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.
Положеннями частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18 та ін.
У межах спірних правовідносин, жодних рішень, які б мали відношення до позивача відповідачем не приймалося, не вчинялося відповідачем також і будь-яких дій по відношенню до позивача. Оскаржувані позивачем рішення та дії (бездіяльність) стосуються виключно КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва».
Колегія суддів наголошує на тому, що оскаржуване розпорядження Головного управління Державної казначейської служби у місті Києві від 20.07.2020 № 4з/08 про призупинення операцій з бюджетними коштами є актом індивідуальної дії, адресоване виключно КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та, відповідно, створює правові наслідки виключно для цього підприємства.
У свою чергу, питання, пов`язані із особливостями здійснення господарської діяльності КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та повноваженнями відповідача як розпорядника бюджетних коштів, стосуються виключно цих суб`єктів та не є такими, що безпосередньо впливають на права чи обов`язки позивача. 
Відмова відповідача у підтвердженні КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» певних витрат, не створює для позивача будь-яких прав чи обов`язків. Така відмова сама по собі не зобов`язує позивача вчиняти будь-які дії, у тому числі і у відносинах з КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва».
Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач фактично намагається змінити у певний спосіб правовідносини, які склалися між КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та Головним управлінням Державної казначейської служби України, вирішивши при цьому спір між цими суб`єктами, який у цих правовідносинах між ними не виникав.
У свою чергу, у межах даної справи адміністративний суд не вправі надавати оцінку господарським правовідносинам, які склалися між позивачем та КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» щодо виконання умов договору в частині належного підтвердження обсягу виконаних робіт та використаних коштів. Обраний позивачем спосіб захисту не вирішує питань, які виникли при виконанні господарського договору, що укладений із КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва».
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про часткове задоволення позову, оскільки відповідачем у межах спірних правовідносин права позивача порушені не були, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві задовольнити частково.
Скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя          Є.О. Сорочко

Суддя          Н.М. Єгорова

Суддя          А.Ю. Коротких