ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15178/20                                                                       Суддя першої інстанції: Федорчук А.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Черпіцької Л.Т.,
          при секретарі                    - Василенко Ю.А., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Києві Прищепи (Бутенко) О.В., заступника директора департаменту - начальника управління контролю та розгляду звернень Пенсійного фонду України Мастюгіної Г.І., Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-
В С Т А Н О В И Л А :

              У липні 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Києві Прищепи (Бутенко) О.В., заступника директора департаменту - начальника управління контролю та розгляду звернень Пенсійного фонду України Мастюгіної Г.І., Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, в якому просив: 
- визнати незаконними дії Заступника начальника управління Головного управління Пенсійного управління Пенсійного фонду України в місті Києві Прищепи (Бутенко) Ольги Володимирівни , які полягають у підписанні листа від 21 листопада 2019 року №284482/03 з помилковим зазначенням періоду часу, за який слід сплатити єдиний внесок до системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також у підписанні листа від 04 червня 2020 року вих. №2600-0314-8/73387 Головного управління Пенсійного листа України в місті Києві з помилковим висновком про порушення пункту 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 
- рішення у формі листа від 21 листопада 2019 року вих. №284482/03 Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком довічно з 06 листопада 2019 року визнати незаконним; 
- бездіяльність з 07 лютого 2020 року Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яка полягає у не призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком довічно з 06 листопада 2019 року визнати незаконною; 
- дії Заступника директора департаменту-начальника управління контролю та розгляду звернень Пенсійного фонду України Мастюгіної Галини Іванівни , які полягають у підписанні листа від 24 березня 2020 року вих. №7748-3661/Г-03/8-2800/20 Пенсійного фонду України, у якому містилася адресована позивачу пропозиція вчинити дії з повторного подання заяви Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві та повторної сплати внеску, який вже було сплачено і який має сплачуватися лише один раз, визнати незаконними; 
- бездіяльність Пенсійного фонду України, яка полягає у незадоволенні скарги ОСОБА_1 від 10 лютого 2020 року №3661/Г-2800-20, визнати незаконною; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком довічно з 06 листопада 2019 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за віком з 06 листопада 2019 року.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху, оскільки її подано без додержання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, позивачу необхідно було доплатити 2523,20 грн. судового збору за три позовні вимоги немайнового характеру та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали, але не менше ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 - повернуто позивачу.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2020 року та направити справу для продовження розгляду.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
Відзиви на апеляційну скаргу від Заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Києві Прищепи (Бутенко) О.В., заступника директора департаменту - начальника управління контролю та розгляду звернень Пенсійного фонду України Мастюгіної Г.І., Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Пенсійного фонду України до суду апеляційної інстанції не надходили.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки позовної заяви, яку, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2020 року, залишено без руху. 
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позову до адміністративного суду немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102,00 гривень.
Позивачем в адміністративному позові заявлено сім вимог немайнового характеру, однак, до суду надано докази сплати судового збору.
Колегія суддів наголошує, що в апеляційній скарзі апелянт не заперечує проти розміру судового збору, який останньому необхідно було б сплатити, проте зауважує, що ухвала про повернення є передчасною, адже карантин, на час винесення спірної ухвали ще не закінчився, а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення позову, проте, такі доводи ОСОБА_1 є недоцільними, з огляду н наступне.
Дійсно, 11.03.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (з урахуванням постанов № 239 від 25.03.2020 р., № 291 від 22.04.2020 р., № 343 від 04.05.2020 р.) та № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (з урахуванням постанови  № 500 від 17.06.2020 р.), від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням постанови  від 26.08.2020 р. № 760), відповідно до яких установлено з 12 березня до 31 жовтня 2020 року на усій території України карантин.
Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
17.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 р. №731, згідно з яким внесено зміни до пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України та визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Разом з тим, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Таким чином, строк, в тому числі для вчинення певних процесуальних дій, був продовжений на строк дії карантину, тобто в період з 12.03.2020 року по 06.08.2020 року.
Втім, у період з 06.08.2020 року по дату постановлення спірної ухвали (16 жовтня 2020 року) позивачем не було усунуто недоліки апеляційної скарги, заява про продовження/поновлення процесуального строку для усунення недоліків (відповідно до п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 р. N 731-IX) до суду першої інстанції також не надходила.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року - без змін.
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко          

                                                                                                    Л.Т.Черпіцька  

Повний текст виготовлено 19 січня 2021 року.