КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

Апеляційне провадження:                                                                           Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1643/2021  

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                           Справа № 752/11785/19
 
25 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді   - Кулікової С.В.
суддів                        -  Желепи О.В.    
                                   -  Олійника В.І.
при секретарі            -  Климчук Т.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року, ухваленого під головуванням судді Шевченко Т.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування,-
 
в с т а н о в и в:
 
У червні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовомдо ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просила визнати право власності в порядку спадкування за законом на: 
- 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м.; 
- 1/6 частину автомобіля марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами)     НОМЕР_2 ; 
- 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.
В обґрунтування позовних вимог зазначала про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 
22.01.2019 року позивачем подано заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сєніній О.О., якою того ж дня зареєстровано спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_4 . Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є позивач, син померлої ОСОБА_3 та чоловік померлої ОСОБА_1 .
До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , входить наступне майно: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м.; автомобіль марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; земельна ділянка, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Майно у виді квартири та автомобіля є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 . 
Оскільки заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_1 про прийняття спадщини до приватного нотаріуса не надходило, позивач позбавлена права на подачу заяви про прийняття спадщини та визначення частки у майні, що є спільною сумісною власністю подружжя.
23.12.2019 року відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна О.О. про визнання права власності на спадкове майно, в якій просив визнати право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 на: 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м.; 1/6 частину автомобіля марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку автомобіля марки «ФольцвагенПассат» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна, про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку автомобіля марки «Фольцваген Пассат» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 500 грн. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 500 грн. судового збору.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року  та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного та зустрічного позовів.
Апеляційну скаргу обгрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин статтю 71 Закону України «Про нотаріат», оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б обґрунтовано підтверджували, що внаслідок відсутності згоди ОСОБА_1 на визначення в свідоцтві про право власності на частки померлої у спільній власності, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 були позбавлені можливості отримати частку спадкового майна.
Вказував на те, що він не звертався до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті дружини ОСОБА_4 постійно проживав разом з нею в квартирі, тому з урахуванням правил ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.
Посилався на те, що суд зазначаючи про факт заперечення відповідача щодо складу спадкового майна, як підставу для задоволення позовів, вийшов за межі позовних вимог, оскільки вказана обставина взагалі відсутня в якості обґрунтування позовів. Тобто позивачі не зазначали про дану обставину, як перешкоду в отримання свідоцтва про право на спадщину.
Також зазначав, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що приватний нотаріус Сєніна О.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину чи відмовляється включати до складу спадкового майна квартиру чи інше майно, в зв`язку з невизначеністю частки у спільному майні.
Крім того, вказував на те, що судом в порушення норм процесуального права прийнято до розгляду зустрічний позов, не врахувавши, що він був поданий до суду з пропуском встановленого судом строку.
Стверджував, що суд безпідставно стягнув з нього витрати по сплаті судового збору, не врахувавши, що в матеріалах справи наявні відомості про те, що він є інвалідом ІІ групи, і відповідно до Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
В судовому засідання представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.
ОСОБА_3 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна О.О. про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки в судове засідання суду не повідомили, тому колегія суддів вважала можливим проводити розгляд справи у їх відсутність.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 28.07.1973 року Міським палацем новонароджених м. Києва.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 13.06.1979 року Відділом РАЦС Мінського району м. Києва.
20.07.1989 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований РАЦС Московського району м. Києва, про що складено актовий запис № 1088, прізвище дружини після реєстрації - « ОСОБА_5 ». Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 20.07.1989 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 28.12.2018 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві.
З матеріалів спадкової справи, відкритої 22.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сєніною О.О. вбачається, що 22.01.2019 року із заявою про прийняття спадщини звернулась позивач ОСОБА_3 .
В подальшому, 09.02.2019 року заяву про прийняття спадщини подано відповідачем ОСОБА_3 .
Відповідач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса не звертався, однак, 06.06.2019 року подав заяву про зупинення нотаріальної дії, оскільки заперечує проти включення Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,80 кв.м., житловою площею 16,00 кв.м, до складу спадкового майна.
19.10.2018 року за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,1151 гектарів, кадастровий номер 3221480501:01:041:0061, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Вказана обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142451485 від 24.10.2018 року.
Згідно копії договору купівлі-продажу, укладеного 17.07.2004 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., ОСОБА_11 придбано у власність квартиру АДРЕСА_1 .
26.07.2004 року проведено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .
25.10.2007 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на транспортний засіб марки «VolkswagenPassat 2.0», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами)      НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м Києві. З копії вказаного свідоцтва вбачається, що транспортний засіб придбано на підставі біржової угоди № ВР11984 від 01.06.2007 року.
Задовольняючи позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами ґрунтуються на законі, оскільки у позивачів за первісним та зустрічним позовом існують перешкоди для оформлення спадкових прав після смерті їх матері ОСОБА_4 у нотаріальному порядку.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на  наступне.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, оформлена належним чином відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 така відмова нотаріуса була усною.
Отже, встановивши відсутність оформленої належним чином відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач ОСОБА_3 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 передчасно звернулися до суду із позовними вимогами про визнання за ним права власності на частини квартири, автомобіля та земельної ділянки, у порядку спадкування за законом після смерті матері.
Крім того, суд апеляційної інстанції встановив, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 752/8976/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності, предметом якого є визнання особистою правною власністю ОСОБА_1 квартири, щодо якої позивачі за первісним та зустрічним позовом просять визнати право власності на 1/6 частки в порядку спадкування.
Таким чином, звернення до суду із даним позовом є передчасним, оскільки існує спір щодо спадкового майна - квартири, і на даний час для поділу спадкового майна не можливо встановити розмір спадкової маси до вирішення спору у цивільній справі № 752/8976/19, та після вирішення якого питання прийняття спадщини можливе в позасудовому порядку.
Також слід зазначити, що 17 липня 2004 року ОСОБА_1 , що діє від свого імені та від імені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (продавці)  та з іншої сторони, ОСОБА_14 (покупець) уклали договір купівлі-продажу, згідно п. 1 якого, продавці зобов`язуються передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти квартиру АДРЕСА_3 та сплатити обумовлену договором грошову суму. Квартира, що відчужується, належить продавцям у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Управління майном Московської районного державної адміністрації м. Києва 05 березня 2001 року згідно з розпорядженням від 05 березня 2001 року № 25345 та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації 29 березня 2001 року під № 7363 (п. 3 договору). За домовленістю сторін, квартиру продано за 36 300 грн., які продавці одержали від покупця повністю до підписання цього договору (п. 10 договору).
В цей же день, 17 липня 2004 року між ОСОБА_10 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, згідно п. 1 якого, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти квартиру АДРЕСА_1 та сплатити обумовлену цим договором грошову суму. За домовленістю сторін, квартиру продано за 12 500,00 грн., які продавець одержав від покупця повністю до підписання цього договору (п. 10).
Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 .
Отже, спірна квартира була придбана ОСОБА_1 за 12 500,00 грн., що майже відповідає сумі коштів отриманих ним за продаж його частки у квартирі АДРЕСА_3 (36 300: 3 = 12 100).
Крім того, укладений договір купівлі-продажу щодо квартиру АДРЕСА_1 не містить жодних вказівок на те, що гроші, які витрачаються на придбання об`єкта нерухомості, є спільною сумісною власністю. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про доведеність позовних вимог, не повно з`ясував фактичні обставини справи, не надав належну оцінку наявним у справі доказам, неправильно застосував норми матеріального права,  що призвело до ухвалення незаконного та необгрутованого рішення у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню, та ухвалення у справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна О.О. про визнання права власності в порядку спадкування, та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна О.О. про визнання права власності в порядку спадкування.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову   ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку   до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 31 березня 2021 року.
 
           Головуючий:                                            Судді: