15.02.21
22-ц/812/26/21
Єдиний унікальний номер справи 490/3565/20        
Провадження №22-ц/812/26/21                          Доповідач в апеляційній інстанції – Лисенко П.П.

П О С Т А Н О В А
іменем України
15 лютого 2021 року                                                                       м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого - Лисенка П.П.,        
суддів – Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Горенко Ю.В.,
з відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, яке ухвалене 14 серпня 2020 року, у приміщенні того ж суду, під головуванням судді Чулупа О.С., у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, 

в с т а н о в и л а:

17 червня 2020 року ОСОБА_2 пред`явив до ОСОБА_1 зазначений позов, який обґрунтовував наступним.
19 липня 2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3 , батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження - є позивач.
Посилаючись на те, що подружжя тривалий час не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, ОСОБА_2 просив укладений між сторонами шлюб розірвати.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, шлюб між позивачем та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.
Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій вказувала на порушення судом норм матеріального та процесуального права, в тому числі ненадання їм з позивачем строку для примирення. Просила рішення суду І інстанції скасувати та закрити провадження по справі.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.
В судовому засіданні 26 жовтня 2020 року задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк у три місяці на примирення. Провадження по справі зупинено.
02 лютого 2021 року ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду провадження у справі поновлено.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд І інстанції виходив з того, що оскільки сімейні відносини сторонами припинені, розпад сім`ї мав місце та примирення між подружжям не можливе, суд вважав, що сім`я існує формально, а тому шлюб слід розірвати.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.
За Конституцією України, ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.
Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.
Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.
Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.  
Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Для цього він досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.
При цьому, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі.
Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції виходить з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 374 ЦПК України, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених статтями 375, 383 ЦПК України.
Зокрема, він повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.
Як результат розгляду, апеляційний суд визначає підстави перегляду судового рішення, і відповідно до наданих йому повноважень формулює резолютивну частину своєї ухвали чи рішення.
Оскаржене рішення суду 1 інстанції ухвалене у повній відповідності з виписаним.
Згідно з положеннями ст. 367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи, 19 липня 2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 21).
В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3 , батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження - є позивач (а.с. 6).
Посилаючись на те, що подружжя тривалий час не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, ОСОБА_2 просив укладений між сторонами шлюб розірвати.
Відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу, обґрунтовуючи це тим, що з позивачем перебуває у шлюбі близько 18 років та в них зростає син, якому потрібне батьківське виховання, а тому просила не розривати шлюб між ними (а.с. 26-27).
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2020 року шлюб розірвано (а.с. 30).
ОСОБА_1 оскаржила вказане рішення, та в апеляційній скарзі просила надати їм строк для примирення.
З`ясувавши обставини справи, та виходячи з прохання відповідача, апеляційний суд вважав за необхідне застосувати заходи, передбачені ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.
В судовому засіданні, що відбулося 26 жовтня 2020 року, задоволено клопотання відповідача та сторонам надано строк у три місяці на примирення. Провадження по справі зупинено (а.с. 53-54).
02 лютого 2021 року ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду провадження у справі поновлено (а.с. 62).
Проте, примирення не відбулося, про що свідчить відсутність у суді клопотань та заяв сторін про збереження сім`ї.
У відповідності з вимогами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи.          
Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, заходи щодо примирення застосовані судом апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, що вірно і констатував суд І інстанції.    
За такого, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому рішення суду І інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

       Головуючий:                                                П.П. Лисенко  

       Судді:                                                                Н.В. Самчишина 

                                                              Т.В.Серебрякова
_________________________________________________________________
Повний текст постанови складено 16 лютого 2021 року.