ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/3784/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., 
за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:
позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі - ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги", позивач) - Білоус К.О. (адвокат),
відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоненерго" (далі - ТОВ   "Теплоненерго", відповідач,  скаржник) - Римаренко О.В. (самопредставництво), Млечко І.В. (адвокат),

розглянув касаційну скаргу ТОВ   "Теплоненерго"
на рішення    Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 (Золотарьова Я.С.) та 
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2020 (головуючий   - суддя Антонік С.Г., судді: Подобєд І.М., Іванов О.Г.) 

у справі  №   904/3784/19

за позовом ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги"
до ТОВ   "Теплоненерго"
про стягнення заборгованості у розмірі 1 547 523,90 грн.

1.          Історія справи 

1.1.          У серпні 2019 року ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до ТОВ   "Теплоненерго" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 1 547 523,90 грн, з яких:                         1 308 131,06 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію, 207 702,39 грн пеня,  17 585,33 грн 3% річних, 12 544,19 грн інфляційні втрати та 1 560,93 грн штраф за відхилення заявленого обсягу споживання електричної енергії від фактичного споживання.

1.2.          Позивач обґрунтовує свої вимоги порушенням відповідачем умов договору від 26.12.2018 № 1780 про постачання електричної енергії споживачу в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої електричної енергії та порушенням умов договору щодо обсягу спожитої електроенергії. Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 610-611, 549, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1.          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020, залишеним без змін постановою  Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2020: позов задоволено повністю; стягнуто з ТОВ   "Теплоненерго" на користь ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги"  заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1 308 131,06 грн, пеню у розмірі 207 702,39 грн, 3% річних у розмірі 17   585,33   грн, інфляційні втрати у розмірі 12   544,19 грн, штраф за відхилення заявленого обсягу споживання електричної енергії від фактичного споживання у розмірі 1 560,93 грн та судовий збір у розмірі 23   212,86 грн.  

2.2.          Оскаржувані судові рішення мотивовані тим, що у ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги" були відсутні правові підстави для застосування тарифу щодо погодинного споживання електричної енергії ТОВ   "Теплоненерго", а здійснені розрахунки відповідають вимогам законодавства та умовам укладеного між сторонами договору. Крім того, судами перевірено розрахунок пені, інфляційних втрат, штрафу та 3% річних, які визнано арифметично обґрунтованими. 

3.          Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1.          У касаційній скарзі до Верховного Суду ТОВ   "Теплоненерго" просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі №   904/3784/19, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у частині визнання відповідачем позову, а саме у сумі 838   853,29 грн.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1.          ТОВ "Теплоненерго" у поданій касаційній скарзі із посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме - частини третьої статті 538, частини другої статті 625 ЦК України, статті 217 Господарського кодексу України (далі - ГК України), що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення. При цьому скаржник відзначає, що на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4.2.          Скаржник зазначає, що у цій справі спір виник через визначення ціни закупівлі електроенергії (Ц.1.1). Так,  ТОВ   "Теплоненерго" вказує, що прилад комерційного обліку відповідача є інтервальним (погодинним), він відповідає вимогам Кодексу комерційного обліку електричної енергії в частині забезпечення дистанційного зчитування, обробки, зберігання та передачі Оператору системи погодинних даних приладів комерційного обліку, а тому ціна закупівлі електричної енергії мала розраховуватися для Відповідача з урахуванням фактичного графіку споживання електричної енергії та погодинних цін закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку. До цього ж, скаржник вказує, що той факт, що електропостачальною організацією було введено прилад комерційного обліку відповідача в промислову (постійну) експлуатацію вже після виникнення спору, не невілює того, що такий прилад забезпечував дистанційне/погодинне зчитування даних, передавав ці дані оператору системи, а сама по собі відстрочена у часі подія введення лічильника в постійну (промислову) експлуатацію виникла внаслідок порушення електропостачальною організацією своїх обов`язків з введення лічильника в постійну (промислову) експлуатацію, а саме пункту 3.14 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року №   28.

4.3.          ТОВ "Теплоненерго" вважає, що судами попередніх інстанцій невірно застосовані норми матеріального права, оскільки обов`язок із введення засобів обліку електроенергії в промислову (постійну) експлуатацію покладається на електропостачальну організацію за наслідками перевірки протягом одного місяця ЛУЗОД або АСКОЕ технічному завданню та проектним рішенням. Оскільки до засобів обліку відповідача були відсутні будь-які зауваження, його прилади обліку мали бути введені в промислову (постійну) експлуатацію ще в квітні 2017 року.

4.4.          Крім того, скаржник зазначає, що визначений позивачем розмір Ц.1.1 є необґрунтованим та сумнівним, оскільки посилання на механізм визначення ціни (Ц.1.1) на рівні прогнозованої ринкової ціни, є безпідставним, так як прогнозована ціна електричної енергії не ототожнюється із фактичною ціною закупівлі постачальником електричної енергії на оптовому ринку. Також, такий механізм ціноутворення в жодному разі не відповідає умовам Комерційної пропозиції (у Комерційній пропозиції зазначено, що для інших споживачів Ц.1.1 розраховується з урахуванням ціни закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку, а не з урахуванням прогнозованої ринкової ціни).

4.5.          ТОВ "Теплоненерго" вказує, що неодноразово звертався до позивача з претензіями (від 04.02.2019 №   0402-1, від 08.02.2019 №   0402-2), в яких вимагав встановити тарифи з урахуванням фактичного графіку споживання електричної енергії на об`єкті відповідача та погодинних цін закупівлі енергії на Оптовому ринку. Також у листі від 26.02.2019 №26/2-4 відповідач згідно з положеннями пунктів 5.1, 5.3, 6.1.1, 6.1.4, 6.1.8, 7.2.4, 7.2.9 Договору просив повідомити погодинну ціну закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку за відповідні місяці споживання електроенергії та надіслати відповідні розрахунки ціни електроенергії для відповідача. Проте відповіді від позивача скаржник не отримав.

4.6.          Також скаржник вважає, що ним було правомірно зупинено виконання свого обов`язку із оплати спожитої останнім електричної енергії, а відтак відповідачем не прострочено виконання свого обов`язку. До того ж, на думку скаржника, враховуючи те, що відповідачем не прострочено грошових зобов`язань перед позивачем, то відсутні і підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

5.          Позиція позивача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

5.1.          Позивач 15.02.2021 направив  до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу, а оскаржувані рішення залишити без змін.

5.2.          ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги" зазначає, що відповідно до пункту 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих від Оператора системи розподілу даних щодо обсягів споживання електричної енергії, ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги" було сформовано платіжні документи для ТОВ "Теплоненерго". Тобто позивач не фіксував режим використання електричної енергії, оскільки дана функція у відповідності до норм законодавства, покладена на іншого суб`єкта ринку електричної енергії. Враховуючи те, що оператором системи розподілу АТ "ДТЕК "Дніпровські електромережі" не надано саме погодинних обсягів споживання електричної енергії за відповідні періоди, ТОВ "Теплоненерго" були надані для сплати рахунки згідно Комерційної пропозиції «Індивідуальна-2» без урахування погодинного споживання.

5.3.          ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги" звертає увагу на те, що з акта введення в дослідну експлуатацію засобу комерційного обліку від 13.03.2017 вбачається, що він був складений за рік до прийняття Кодексу комерційного обліку, у зв`язку з чим введення в дослідну експлуатацію засобу комерційного обліку не могло відповідати вимогам не прийнятого на той момент нормативно-правового акта.

5.4.          Позивач вказує на те, що для можливості використання даних, отриманих з ЛУЗОД або АСКОЕ таке устаткування мало бути введено в промислову (постійну) експлуатацію та бути інформаційно об`єднано з електропередавальною організацією з її АСКОЕ. Однак, ЛУЗОД ТОВ "Теплоненерго" не було введено в промислову експлуатацію, що виключало можливість використання даних такого устаткування для проведення комерційних розрахунків. Необґрунтованим є посилання відповідача на те, що акт про введення в промислову експлуатацію мав бути складений автоматично через місяць після того, як було складено акт про введення засобу обліку в дослідну експлуатацію. Так, даний акт складається та підписується в тому числі представником споживача, тобто не підписуючи такий акт споживач знав про те, що такий акт не складений, а відповідно не прийнятий в промислову (постійну) експлуатацію. ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги" не відомо з яких причин не було введено в промислову експлуатацію. ЛУЗОД ТОВ "Теплоненерго" було введено у промислову експлуатацію лише 20.05.2019 після відповідного звернення та надання споживачем необхідних документів.

5.5.          Щодо посилань відповідача на застосування ним у спірних правовідносинах положень частини третьої статті 538 ЦК України ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги" зазначає, що:
по-перше, як зазначає відповідач, таке утримання здійснено нібито у зв`язку з невиконанням постачальником обов`язку щодо надання відповіді на претензію. Однак, строк для надання відповіді на претензію спливав після строків для споживача на здійснення обов`язку щодо оплати за електричну енергію, у зв`язку з чим, це об`єктивно не могло стати підставою для утримання від обов`язку. Крім того, відповідь на претензію відповідачем надавалась;
по-друге, про таке нібито законодавчо обґрунтоване утримання від виконання обов`язку щодо оплати за електричну енергію, саме у зв`язку з ненаданням відповіді на претензію, ТОВ "Теплоненерго", не зазначало ані у відзиві на позовну заяву ані у запереченнях. Вищезазначене, на думку позивача, підтверджує, що позиція щодо несплати за електричну енергію саме на цій підставі є надуманою і виникла вже в процесі розгляду справи по суті.

6.          СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1.          ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" та ТОВ "Теплоненерго" 26.12.2018  укладено Договір №   1780 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір). За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

6.2.          Відповідно до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, з метою неперервного електрозабезпечення за об`єктом споживача ТОВ   "Теплоненерго" за адресами та ЕІС-кодами точок комерційного обліку, споживач приєднався до публічного договору на умовах про постачання електричної енергії за регульованими тарифом за особовим рахунком № 1780 бази даних споживачів постачальника, відповідно до умов якого «Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» та/або «Загальна схема електропостачання», які є невід`ємними частинами даного Договору» (абзац 2 розділу 1 Договору про постачання електричної енергії від 26.01.2017 № 1780/01923-00). Актом розмежування балансової належності електромереж встановлює об`єкти споживача, як: м. Верхньодніпровськ, пл. Олександра Поля, 1 та м.   Верхньодніпровськ, пл.   Олександра Поля, 3.

6.3.          Відповідно до пункту 5.1 Договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору (далі - Комерційна пропозиція).

6.4.          Відповідно до пункту 3.1 комерційної пропозиції, розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно у грошовій формі відповідно до умов договору, шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний у рахунку на оплату та на сайті постачальника.

6.5.          Пунктом 4.1, 4.2, 4.3 комерційної пропозиції встановлено, що оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії здійснюється на умовах попередньої оплати за графіком:
- не пізніше 25-го числа місяця, що передує розрахунковому - 50 % від заявленого обсягу;
- не пізніше 10-го числа розрахункового місяця - 50% від заявленого обсягу;
-з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться, за фактично відпущену електричну енергію.

6.6.          Пунктом 4.2 Комерційної пропозиції визначено, що обсяг попередньої оплати визначається шляхом множення заявленого на відповідний розрахунковий період обсягу споживання електричної енергії на ціну, визначену відповідно до пункту 1 комерційної пропозиції. Для цілей визначення обсягу попередньої оплати у разі відсутності фактичних Цоср та ОРЦ за попередній період, може використовуватися значення Цоср та ОРЦ за останній період, в який ці показники були визначенні.

Після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії.

6.7.          Згідно з пунктами 5.2, 5.3 комерційної пропозиції, розрахунок за фактично відпущену електричну енергію, надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані Постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем, протягом п`яти робочих днів з дати отримання. Остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

6.8.          Відповідно до пункту 2 додатку 3 до договору від 26.12.2018 № 1780  «Умови користування інтернет сервісом «Особистий кабінет», який є невід`ємною частиною укладеного між сторонами договору, обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються на підставі Акту про фіксацію показів приладів обліку, підписаного ЕЦП споживача, з урахуванням вимог цього додатку.

Пунктом 2.1, 3 додатку 3 до договору № 1780 від 26.12.2018 встановлено, що у разі, якщо до мереж споживача не підключені електроустановки інших споживачів, а його електроустановки підключені безпосередньо до мереж оператора системи розподілу, то споживач зобов`язаний:
- внести покази комерційних засобів обліку електричної енергії через інтернет-сервіс за усіма приєднаннями (точками обліку), зазначеними в договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії не пізніше останнього числа розрахункового періоду;
- підписати ЕЦП Акт про фіксацію показань приладів обліку, сформований за допомогою інтернет-сервісу, та відправити постачальнику за допомогою інтернет-сервісу;
- здійснити нарахування за допомогою інтернет-сервісу;
- підписати ЕЦП Акт прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг/ Акт прийнятті-передавання товарної продукції та інші документи сформовані за допомогою інтернет-сервісу, та відправити їх постачальнику за допомогою інтернет-сервісу не пізніше останнього числа розрахункового періоду.

6.9.          Пунктами 7.1, 7.2 комерційної пропозиції передбачено, що у разі, якщо споживач порушив терміни оплати (попередня оплата/остаточний розрахунок), споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, без обмеження періоду її нарахування, до дати повної оплати.

6.10.          Споживач оплачує штраф у розмірі 1% від вартості величини обсягу, що перевищує 5% відхилення заявленого обсягу споживання електричної енергії від фактичного споживання за підсумками розрахункового періоду.

6.11.          У матеріалах справи наявні акт вводу у дослідну експлуатацію локального устаткування збору та обробки даних ТОВ "Теплоненерго" від 13.03.2017 та акт вводу в промислову експлуатацію локального устаткування збору та обробки даних ТОВ "Теплоненерго" від 20.05.2019.

6.12.          Матеріалами справи підтверджується і той факт, що споживачем було заявлено до споживання на січень 2019 року обсяг електроенергії у розмірі 225 000 кВт* год. Середньорозрахований тариф - 2,760684.

6.13.          За розрахунками позивача, відповідач мав сплатити на рахунок позивача наступні суми грошевих коштів:
до 10.01.2019 - 621   153,90 грн. (225 000 кВт год. х 2,760684 грн) ;

Споживачем було сплачено передоплату 09.01.2019 в розмірі 20   000 грн. Отже, несплачена сума передоплати за січень місяць склала - 601 153,90 грн.
Позивачем було поставлено електричну енергію відповідачу у січні 2019 року в обсязі 184 507 кВт* год., що підтверджено Актом про фіксацію показів приладів обліку на 01.01.2019 та 01.02.2019, підписані відповідачем.

У зв`язку з цим в «особистому кабінеті споживача» було сформовано Акт прийняття-передавання товарної продукції за січень 2019 від 31.01.2019 № 151/1780/1/1 та рахунок від 01.02.2019 № 151/1780/1/1, підписані представником постачальника.

Згідно з показниками акта та рахунку, сума до сплати за фактичні обсяги споживання у січні 2019 року, з урахуванням сплаченої суми передоплати, склала 455 769,02 грн з ПДВ.

Споживач не сплатив зазначеної суми за спожиту електричну енергію. Лише 27.03.2019 на рахунок постачальника надійшла сума коштів у розмірі 20 313,730 грн від АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" в рахунок сплати за спожиту електричну енергію споживачем ТОВ "Теплоненерго".

6.14.          На лютий 2019 року споживачем було заявлено до споживання обсяг електроенергії у розмірі 189 000 кВт* год. Середньорозрахований тариф на лютий є фактичний тариф за січень 2019 та складає 2,578596 грн.

За розрахунками позивача, відповідач мав сплатити на рахунок позивача наступні суми грошових коштів:
до 25.01.2019 -243 677,32 грн. (94 500 кВт* год. х 2,578596 грн.);
до 10.02.2019 - 243 677,32 грн. (94 500 кВт* год. х 2,578596 грн.)
Споживачем не було сплачено передоплату, отже, несплачена сума передоплати за лютий місяць склала - 487 354,64 грн.

Позивачем було поставлено електричну енергію відповідачу у лютому 2019 року в обсязі 163 513 кВт* год.

У зв`язку з цим в «особистому кабінеті споживача» було сформовано Акт прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2019 від 28.02.2019 № 151/1780/2/1 та рахунок від 01.03.2019 № 151/1780/2/1, підписані представником постачальника.

Згідно з даними акта та рахунку, сума до сплати за фактичні обсяги споживання у лютому 2019 року склала 432 135,42 грн з ПДВ.
Споживач не сплатив зазначеної суми за спожиту електричну енергію.
6.15.          На березень 2019 року споживачем було заявлено до споживання обсяг електроенергії у розмірі 163 000 кВт* год. Середньорозрахований тариф на березень є фактичний тариф за лютий 2019 та складає 2,64282 грн.

За розрахунками позивача, відповідач мав сплатити на рахунок позивача наступні суми грошових коштів:
до 25.02.2019 -215 389,83 грн (81 500 кВт* год. х 2,64282 грн.);
до 10.03.2019 -215 389,83 грн (81 500 кВт* год. х 2,64282 грн.)

Споживачем не було сплачено передоплату, отже, несплачена сума передоплати за березень місяць склала - 430 779,66 грн.

Позивачем було поставлено електричну енергію відповідачу у березні 2019 року в обсязі 147 788 кВт* год.

У зв`язку з цим в «особистому кабінеті споживача» було сформовано та рахунок від 01.04.2019  №   151/1780/3/1 та рахунок-розшифровка від 01.04.2019 №151/1780/3/1 за березень 2019, підписані представником постачальника.

Згідно з даними рахунку, сума до сплати за фактичні обсяги споживання у березні 2019 року склала 387 959,47 грн з ПДВ.

Споживач не сплатив зазначеної суми за спожиту електричну енергію.

6.16.          На квітень 2019 року споживачем було заявлено до споживання обсяг електроенергії у розмірі 12 000 кВт год. Середньорозрахований тариф на квітень є фактичний тариф за березень 2019 року, та складає 2,625108 грн.

За розрахунками позивача, відповідач мав сплатити на рахунок позивача наступні суми грошових коштів:
до 25.03.2019 -15 856,92 грн (6000 кВт* год. х 2,64282 грн.);
до 10.04.2019 -15 856,92 грн (6000 кВт* год. х 2,64282 грн.)

Споживачем не було сплачено передоплату, отже, несплачена сума передоплати за квітень місяць склала - 31 713,84 грн.

Позивачем було поставлено електричну енергію відповідачу у квітні 2019 року в обсязі 20 079 кВт* год.
У зв`язку з цим в «особистому кабінеті споживача» було сформовано Акт прийняття-передавання товарної продукції за березень 2019 від 30.04.2019 № 151/1780/4/1 та рахунок від 01.05.2019 №151/1780/4/1, підписані представником постачальника.

Згідно з даними акта та рахунку, сума до сплати за фактичні обсяги споживання у квітні 2019 року склала 52 580,88 грн з ПДВ.

6.17.          Згідно з листом оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" від 27.01.2020, останній, в період з січня 2019 по травень 2019 не передавало ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" дані щодо погодинного обсягу споживання електроенергії ТОВ   "Теплоненерго", оскільки споживачем не були виконані умови включення площадки до групи «а».

На момент розгляду справи, відповідач вартість спожитої електричної енергії не сплатив, у зв`язку із чим заборгованість за спожиту електричну енергію у період січень-квітень 2019 року за розрахунками позивача склала 1   308   131,06 грн, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

7.          Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1.          Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2021 відкрито касаційне провадження у справі №   904/3784/19 за касаційною скаргою ТОВ   "Теплоненерго" на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

7.2.          Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.3.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8.          Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1.          Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення заявлених позивачем сум заборгованості з відповідача за договором від 26.12.2018 № 1780 про постачання електричної енергії споживачу.

8.2.          Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвиток ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, визначає Закон України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до законів України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 14.03.2018 № 312 затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії, які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (далі - Правила).

8.3.          Відповідно до пункту 5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; у разі вибору споживачем тарифу чи комерційної пропозиції, що передбачає розрахунки за тарифами, диференційованими за періодами часу (у тому числі за годинами доби), забезпечити застосування відповідних засобів диференційного (погодинного) вимірювання обсягу електричної енергії.

Згідно з пунктом 2.3.1 Правил на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до пункту 2.3.2 Правил для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Послуги з облаштування вузла обліку електроустановки або реконструкції вузла обліку надаються споживачу постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку та Кодексу комерційного обліку (пункт 2.3.6 Правил).

Відповідно до пункту 2.3.8 Правил споживач має право самостійно придбати засіб вимірювальної техніки, який відповідає вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки, та надати його постачальнику послуг комерційного обліку для встановлення на своєму об`єкті відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку.

Під час купівлі засобу вимірювальної техніки споживач повинен керуватися рекомендаціями постачальника послуг комерційного обліку щодо технічних характеристик такого засобу вимірювальної техніки. Якщо проектні рішення улаштування вузла обліку передбачають дистанційне зняття даних показів, споживач має узгодити з постачальником послуг комерційного обліку тип лічильника електричної енергії.

Постачальник послуг комерційного обліку має в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку, увести в експлуатацію наданий споживачем засіб вимірювальної техніки.

Комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил (пункт 2.3.11 Правил).

Пунктом 11 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР (оператор системи розподілу).

Відповідно до пункту 2.3.12 Правил споживання електричної енергії за відповідним тарифом (ціною) відповідно до комерційної пропозиції має бути забезпечене окремим комерційним обліком.

Окремі площадки вимірювання мають бути забезпечені засобами вимірювальної техніки, які дають можливість організувати комерційний облік за відповідним тарифом (ціною) на всій площадці вимірювання.

Згідно з пунктом 2.3.14 Правил постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

8.4.          Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311 затверджено Кодекс комерційного обліку електричної енергії. Цей Кодекс визначає принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, процеси та процедури для забезпечення формування даних щодо обсягу виробленої, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії з метою використання таких даних на ринку електричної енергії, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків із дотриманням рівних прав і без дискримінації учасників ринку електричної енергії.

Відповідно до розділу V Кодексу комерційного обліку електричної енергії:
-   споживач має право самостійно придбати засоби вимірювальної техніки (ЗВТ), які відповідають вимогам цього Кодексу, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких ЗВТ, та надати їх разом з паспортом ЗВТ постачальнику послуг комерційного обліку електричної енергії (ППКО) для встановлення на своєму об`єкті (пункт 6.7);
- під час купівлі ЗВТ споживач повинен керуватися рекомендаціями ППКО щодо технічних характеристик такого ЗВТ, оприлюдненими на його веб-сайті (пункт 6.8);
- ППКО має право провести за власний кошт вхідний контроль наданих споживачем ЗВТ (пункт 6.9);
-   ППКО повинен ввести в експлуатацію наданий споживачем ЗВТ з підтвердженням наявної повірки та його відповідності вимогам цього Кодексу(пункт 6.10);
-   електроустановки споживачів, які бажають здійснювати розрахунок за спожиту електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, у тому числі за годинами доби, мають бути забезпечені відповідними багатотарифними або інтервальними (погодинними) лічильниками електричної енергії (пункт 6.13).

Відповідно до пункту 1.1 розділу III Кодексу комерційного обліку електричної енергії  комерційний облік на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку (АКО) та здійснюється ППКО відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.

Пунктом 1.5 названого розділу встановлено, що до послуг комерційного обліку електричної енергії належить, зокрема, установлення, налаштування, заміна, розвиток, введення та виведення з експлуатації, а також технічна підтримка та обслуговування засобів комерційного обліку, допоміжного обладнання та автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії, їх програмного та апаратного забезпечення.

8.5.          Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 28.12.2018 № 2118 затверджено Тимчасовий порядок визначення обсягів купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період до дати початку дії нового ринку електричної енергії (далі - Тимчасовий порядок). 

Відповідно до пункту 1.2 Тимчасового порядку площадка вимірювання групи "а" - площадка вимірювання споживача, визначена ОСР/НЕК відповідно до вимог додатка до цього Порядку; площадки вимірювання групи "б" - усі площадки вимірювання, які не визначені як площадки вимірювання групи "а".

Відповідно до пункту 1 додатку до Тимчасового порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) з 01 січня 2019 року площадки вимірювання споживачів, що забезпечені прийнятою до розрахунків за електричну енергію схемою обліку електричної енергії із встановленими ЛУЗОД або АСКОЕ споживача, належать до групи "а" за умови введення ЛУЗОД (АСКОЕ) площадки вимірювання споживача у промислову експлуатацію. В усіх точках на приєднаннях електроустановок споживача до мереж ОСР/НЕК та/чи до мереж основного споживача, де вимірюється надходження електричної енергії на площадку, мають бути встановлені засоби диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, які відповідають вимогам нормативних документів до автоматизованих систем комерційного обліку суб`єктів Оптового ринку електричної енергії України.

Пункт 7 додатку до Тимчасового порядку передбачає, що ОСР та НЕК зобов`язані забезпечити виконання функції збору даних із належних їм точок вимірювання та формування на їх основі обсягів споживання електричної енергії в точках комерційного обліку електричної енергії (за площадками вимірювання групи "а").

8.6.          Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог у частині стягнення основного боргу суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з того, що:
-   ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" уклало договір з ТОВ "Теплоненерго" та підписало комерційну пропозицію "Індивідуальна-2", яка є універсальною комерційною пропозицією з можливістю застосування до споживачів різних цін закупівлі електричної енергії в залежності від того, якими засобами комерційного обліку облаштовані об`єкти споживача, погодинними або ні; 
-   прилад комерційного обліку ТОВ "Теплоненерго" не було введено в промислову експлуатацію, у зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості здійснювати розрахунок за погодинне споживання;
-   акт від 13.03.2017 про введення в дослідну експлуатацію локального приладу обліку ТОВ "Теплоненерго" не підтверджує факт введення цього приладу в постійну (промислову) експлуатацію, що є необхідним для можливості такого приладу передавати дані щодо обсягів споживання погодинно оператору комерційного обліку, яким є оператор системи розподілу;
-   у промислову експлуатацію засіб обліку введено 20.05.2019, що підтверджується актом вводу в промислову експлуатацію локального устаткування збору та обробки даних ТОВ "Теплоненерго" від 20.05.2019;
-    до компетенції ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" як постачальника за вільними цінами не відноситься перевірка відповідності/невідповідності засобів комерційного обліку електричної енергії обраній споживачем комерційній пропозиції постачальника;
-   оператором системи розподілу (АТ "ДТЕК "Дніпровські електромережі") не надано погодинний обсяг споживання електричної енергії за відповідні періоди; -   ТОВ   "Теплоненерго" надані для сплати рахунки згідно з Комерційною пропозицією «Індивідуальна-2» без урахування погодинного споживання.

8.7.          Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, суд касаційної інстанції відхиляє доводи касаційної скарги викладені у пунктах 4.2 та 4.3 цієї постанови, оскільки  на момент виставлення рахунків за спожиту електроенергію у період з січня по квітень 2019 року інтервальний прилад комерційного обліку ТОВ "Теплоненерго" не було введено у промислову експлуатацію, що є обов`язковим для визначення ціни закупівлі електричної енергії  за погодинними цінами. До того ж твердження скаржника про обов`язок саме енергопостачальника ввести засоби обліку електроенергії в промислову (постійну) експлуатацію є необґрунтованими та такими що суперечать наведеним нормам законодавства.

8.8.           З огляду на викладене також відхиляються доводи скаржника щодо наявності підстав (до 20.05.2019) для застосування тарифу щодо погодинного споживання електричної енергії ТОВ "Теплоненерго".

8.9.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ціна електричної енергії за кВт/год, згідно з формулою Ц = Ц.1.1. + Т.1.2. + Ц.1.3., складала в січні 2,14883 та саме ця ціна була визначена позивачем в графі «тариф» у виставленому відповідачу рахунку.

До того ж, при розрахунку позивачем в січні 2019 року ціни закупівлі електроенергії на оптовому ринку (Ц1.1.), за фактичну ціну закупівлі електричної енергії на Оптовому ринку за попередній розрахунковий період (Цоср i-1) бралася встановлена Постановою НКРЕКП від 14.12.2018 № 1906 прогнозована оптова ринкова ціна електричної енергії на І квартал 1,61842 грн, оскільки позивач тільки в січні 2019 року розпочав свою діяльність і у нього не могло бути даних фактичної оптової ринкової ціни за попередній місяць. 

8.10.          Судами попередніх інстанцій надано оцінку поданому позивачем розрахунку обсягів споживання електричної енергії за період січень-квітень 2019 року та визнано їх арифметично правильними. 

8.11.          Верховний Суд зазначає, що за імперативним приписом частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Тому перевірка такого роду доводів скаржника перебуває поза встановленими процесуальним законом межами розгляду справи в суді касаційної інстанції. 

Доводи, викладені в касаційній скарзі, вже спростовано судами попередніх інстанцій. Водночас, зазначаючи про порушення цими судами норм процесуального та матеріального права, скаржник насправді фактично вдається до заперечення обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої названими судами оцінки доказів зі справи.

Інші доводи скаржника, які наведені в касаційній скарзі, безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним. Тому пов`язані з наведеним аргументи скаржника не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції.

Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

8.12.          Посилання скаржника на той факт, що позивач не виконав свої зобов`язання належним чином та у повному обсязі, обумовлених договором, а, тому, у відповідності до частини третьої статті 538 ЦК України, у останього не настало зобов`язання щодо оплати такого товару (електроенергії), не приймаються Судом.

Відповідно до частини третьої статті 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до умов Договору укладеного сторонами постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії. Так,  позивачем виконано свої обов`язки щодо постачання електричної енергії відповідачу у спірному періоді, а доводи скаржника щодо необґрунтованого незастосування позивачем погодинної ціни закупівлі електричної енергії не знайшли свого підтвердження, тому твердження щодо невиконання обов`язків постачальником електроенергії є необґрунтованими. 

За таких обставин положення частини третьої статті 538 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки обов`язок ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги" поставити електроенергію, обумовлений Договором, був виконаний.

З вищевикладених міркувань, суд касаційної інстанції зазначає про відсутність підстав для надання правового висновку щодо застосування частини третьої статті 538 ЦК України у спірних правовідносинах, оскільки встановлено, що судами попередніх інстанцій вказана норма до спірних правовідносин обґрунтовано не застосовувалась.

8.13.          Як передбачено частиною першою статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене у пункті 8.12 цієї постанови відхиляються доводи щодо необґрунтованого стягнення з відповідача пені, штрафу, 3% річних та інфляційних.

8.14.          Судом касаційної інстанції приймаються доводи ТОВ   "Дніпровські енергетичні послуги", викладені у відзиві на касаційну скаргу, з урахуванням викладеного у розділі 8 цієї постанови.  

8.15.          Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано. 

8.16.          Разом з тим Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

8.17.          Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких у цьому випадку немає.

9.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

9.1.          Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.2.          Звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ   "Теплоненерго" не спростувало висновків попередніх судових інстанцій та не довело неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

9.3.          За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ТОВ   "Теплоненерго" залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для їх скасування.

10.          Судові витрати

10.1.           Понесені ТОВ   "Теплоненерго" у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоненерго" залишити без задоволення. 

2.          Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі №   904/3784/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                 І. Булгакова