ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/6563/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (суддя Садовий І.В., м. Запоріжжя, повний текст складено 17.11.2020 року) у справі № 280/6563/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, скасування наказу, зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, -

в с т а н о в и в:
18.09.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі по тексту – відповідач або ГУ Держгеокадастру) в якому просив суд визнати протиправною відмову відповідача у наданні дозволу  на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Веселівської селищної об`єднаної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту) з підстав невідповідності поданих документів ч.6  ст.118 Земельного кодексу України; скасувати наказ відповідача  «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»  від 17.04.2020 №8-3305/15-20-СГ, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Веселівської селищної об`єднаної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту) з підстав невідповідності поданих документів ч.6  ст.118 Земельного кодексу України; зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Веселівської селищної об`єднаної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту) з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 17.04.2020  ОСОБА_1 у наданні дозволу  на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Веселівської селищної об`єднаної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту) з підстав невідповідності поданих документів ч.6  ст.118 Земельного кодексу України; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області  «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»  від 17.04.2020 №8-3305/15-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Веселівської селищної об`єднаної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту) з підстав невідповідності поданих документів ч.6  ст.118 Земельного кодексу України; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Веселівської селищної об`єднаної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (за межами населеного пункту).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення повністю та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначалось, що за умовами ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено звернення осіб, які бажають отримати земельну ділянку у власність, з клопотанням до відповідного органу, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність особам, відповідно до своїх повноважень. Апелянт вказував, що наказ про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, обумовлений тим, що до клопотання про надання дозволу додається виключний перелік документів, які громадяни, бажаючі отримати земельну ділянку, зобов`язані обов`язково долучити, зокрема, у клопотанні зазначається цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовний розмір, додається графічний матеріал, в якому зазначається бажане місце розташування земельної ділянки. Зазначення на графічному матеріалі бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання оцінки при розгляді самого клопотання та прийняття рішення щодо відведення земельної ділянки. За графічним матеріалом, долученим ОСОБА_1 неможливо чітко встановити, бажане місце розташування земельної ділянки. Позивачем додана копія викопіювання з чергового кадастрового плану Веселівської селищної ради, на якому відображено земельний масив, до якого входить велика кількість земельних ділянок прямокутної форми. Надане викопіювання не містить елементів картографічної основи Державного земельного кадастру та відображення на ній відомостей Державного земельного кадастру, за якими можливо було б ідентифікувати земельну ділянку на місцевості.  Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не є протиправною, оскільки не має наслідком порушення прав та інтересів особи. Звернення позивача з вимогою щодо повторного розгляду його заяви є намаганням усунути перешкоду у реалізації його права отримати земельну ділянку у власність, якої не має. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому  законом  порядку.  Визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га. Підтверджено, що позивач, звертаючись до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Веселівської селищної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, за межами населеного пункту, надав: копію паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків; копію рішення 86-ї сесії 7-го скликання Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області «Про погодження передачі у власність земельної ділянки державної власності гр. ОСОБА_1 » від 19.02.2020 № 27; копію викопіювання з чергового кадастрового плану Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області (графічні матеріали) та копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства. Позивачем в клопотанні зазначено цільове призначення земельної ділянки, її орієнтовний розмір, надано необхідний та повний пакет документів, що не спростовано відповідачем. Графічні матеріали, що подаються громадянами для безоплатного отримання у власність земельних ділянок, мають ґрунтуватись на даних Державного земельного кадастру. В оскаржуваному наказі від 17.04.2020 року підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою вказано невідповідність поданих документів ч.6  ст.118 Земельного кодексу України. Єдиною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідно до  ст.118 Земельного кодексу України  є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Суд першої інстанції вказував, що покладені в обґрунтування доводи відповідача про те, що приєднані до заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою графічні матеріали виключають можливість встановити точне місце розташування обраної позивачем для відведення земельної ділянки спростовуються матеріалами справи, не відповідають фактичним обставинам та не підтверджується належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами. Стосовно дискреційних повноважень, суд першої інстанції, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. Суд першої інстанції вказував, що умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом, та якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою, ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. 
Матеріалами справи встановлено, що    ОСОБА_1 19.12.2019 року звернувся до голови Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області з заявою про надання погодження для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,5 га. За проектом землеустрою ділянка № НОМЕР_1 , Веселівської селищної ради, Веселівського району, Запорізької області, кадастрова справа №2321255100:10:011:0012. Рішенням Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області «Про погодження передачі у власність земельної ділянки державної форми власності гр. ОСОБА_1 » від 19.02.2020 року № 27, погоджено передачу у власність земельну ділянку державної форми власності, площею до 1,5 га для ведення особистого селянського господарства на території Веселівської селищної територіальної громади Веселівського району Запорізької області (за межами населеного пункту) згідно з викопіюванням.
16.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Веселівської селищної територіальної громади (за межами населеного пункту). До клопотання додано: копію рішення Веселівської селищної територіальної громади вісімдесят шостої сесії сьомого скликання № 27 від 19.02.2020 року  «Про погодження передачі у власність земельної ділянки державної власності гр. ОСОБА_1 »; копію викопіювання з чергового кадастрового плану Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області; копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства; копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; копію ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 .
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області  №8-3305/15-20-СГ від 17.04.2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Веселівської селищної об`єднаної територіальної громади Веселівського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 1,5000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з підстав невідповідності поданих документів ч.6  ст. 118 Земельного кодексу України.
Отже, свою позицію щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач обґрунтовує тим, що до доданого ОСОБА_1 клопотання не надано графічний матеріал з орієнтовним місцем розташування бажаної земельної ділянки та не вказано розмір ділянки ,яку бажає отримати у власність.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. 
Згідно п. «б» ч. 1  ст. 81 Земельного кодексу України  громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 116, ч. 1, 2, 4, 6, 7, 9, 10 ст. 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного  висновку  такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної чи державної власності для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Кодексу. Норми кодексу передбачають, що  орган виконавчої влади, у даному випадку, ГУ Держгеокадастру, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Дійсно, передбачено, що до клопотання мають додаватись графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. ОСОБА_1 долучив до свого клопотання копію викопіювання з чергового кадастрового плану Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області з якого можливо встановити яку земельну ділянку бажає отримати ОСОБА_1 у власність із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства. Також до клопотання було долучено рішення Веселівської селищної територіальної громади вісімдесят шостої сесії сьомого скликання № 27 від 19.02.2020 року  «Про погодження передачі у власність земельної ділянки державної власності гр. ОСОБА_1 », з якого також можливо встановити орієнтовне розташування земельної ділянки (за межами населеного пункту) та розмір земельної ділянки (площею 1,5000 га), яку бажає ОСОБА_1 отримати у власність та звертається з клопотання про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до ч. 4 ст. 122, ч. 1, 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування. Рішення приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із  статтею 151  цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про те, що клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, відповідач повинен був розглянути, перевірити клопотання на відповідність вимогам статей 116, 118, 121 ЗК України і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. 
Відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з тим, що заява не відповідає вимогам ч. 6 статті 118 Земельного кодексу України. Проте, ГУ Держземагентстсва у Запорізькій області не конкретизовано, яка саме невідповідність поданих документів мається на увазі. Норма частини 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачає, що у клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Лише після звернення позивача до суду, відповідач пояснює, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою є недолучення до клопотання графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. 
У Рішенні від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом  інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. При цьому особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, обов`язки цієї особи у сфері публічно-правових відносин.
ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області протиправно відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зеленої ділянки у власність.  Саме, тому позивач викладає свою позовну вимогу з формулюванням «зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення зеленої ділянки у власність».
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 242, 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області - залишити без задоволення.
                              Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року  у справі № 280/6563/20  – залишити без змін.
                              Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров