УХВАЛА

16 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/3826/20
адміністративне провадження № К/9901/8702/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Ханової Р.Ф., 
суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,
  
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області
на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року
у справі №380/3826/20
за позовом Фермерського господарства  «Арсен 2015»
до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій, 
УСТАНОВИВ:
12 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №380/3826/20, предметом спору у якій є:
- визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1506103/42414526 від 31.03.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 04.02.2020;

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №1515848/42414526 від 07.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 06.02.2020;
-зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Фермерським господарством «Арсен 2015» податкову накладну №3 від 04.02.2020 днем її надходження;
-зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Фермерським господарством «Арсен 2015» податкову накладну №4 від 06.02.2020 днем її надходження.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року, позов Фермерського господарства  «Арсен 2015» задоволено.
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10  листопада 2020 року, залишеним без змін додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року, частково задоволено заяву Фермерського господарства  «Арсен 2015» про   відшкодування витрат на правничу допомогу.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства  «Арсен 2015» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. 
Стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства  «Арсен 2015» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.
Не погодившись з додатковою постановою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. 
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі з огляду на таке.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є  забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)   особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. 
Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.
Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна дійти висновку про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.  

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.  
Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Отже, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252). 
У таких випадках суд ухвалює додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу. 
Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно порядок його оскарження є таким самим, що і для рішення по суті, оскільки суд вирішує питання, які є вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.
Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року вирішальним є питання можливості касаційного оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02  лютого 2021 року.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у цій справі, яке залишено без змін додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року, з моменту його ухвалення стало невід`ємною частиною основного судового рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 252, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі №380/3826/20 за позовом Фермерського господарства  «Арсен 2015» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                 Р.Ф. Ханова
Судді:                                                                                                                                                  І.А. Васильєва 
                                                                                                                                                                  С.С. Пасічник