ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/821/21/21	  	Головуючий по 1 інстанції	
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Бащенко С.М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 р. Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його представника – адвоката Лінніка М.С., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Лінніка М.С. на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2019 року,
                                        
в с т а н о в и в :

Постановою судді Соснівського районного суду  м. Черкаси  від 14.02.2019 року, -
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , відомості про ідентифікаційний номер відсутні, - 

        визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 25.12.2018 року о 21 год.20 хв. в м. Черкаси, по бульв. Шевченка, 116 , керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР Україна.
ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився, причина неявки суду не відома, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
        Постановою судді Соснівського районного суду  м. Черкаси  від 14.02.2019 року,  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням представник апелянта – адвокат Ліннік М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить:
-поновити строк апеляційного оскарження;
-скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2019 р.
- постановити нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю події правопорушення та відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
При цьому вказує, що вказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини справи. 
Вважає дану постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідності фактичним обставинам та вимогам закону, а саме вказує, що такого правопорушення не вчиняв і працівниками поліції не затримувався.
Додає, що оскаржувана постанова від 14.02.2019 року не була вручена ОСОБА_1 , в судовому засіданні він не був присутнім і в даний час отримана представником ОСОБА_1 тільки 11.11.2020 року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку правопорушника ОСОБА_1 та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Вважаю, що представнику апелянта – адвокату Лінніку М.С. слід поновити строк на апеляційне оскарження, постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2019 року, оскільки постанова від 14.02.2019 року отримана представником ОСОБА_1 тільки 11.11.2020 року, а це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 25.12.2018 року о 21 год.20 хв. в м. Черкаси, по бульв. Шевченка, 116 , керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР Україна.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними матеріалами справи:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 175040 від 25 грудня 2018 року де зазначено, що   ОСОБА_1  25.12.2018 року о 21 год.20 хв. в м. Черкаси, по бульв. Шевченка, 116 , керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР Україна. (а.с.1);
- даними рапорту поліцейського роти №1 БУПП в Черкаській області Головчаком А.І.. де зазначено, що патрулюючи місто був зупинений автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався з технічною несправністю, в якого в темну пору доби не працювали задні габаритні вогні та задній лівий стоп сигнал, було винесено постанову НК 989293. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає обстановці. Водієві було запропоновано пройти освідування в установленому законом порядку, проте останній відмовився в присутності двох свідків. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, від дачі пояснень та підпису протоколу водій відмовився. (а.с.3);
- даними пояснень свідка ОСОБА_2 від 25.12.2018 року, де зазначено, що 25.12.2018 року він був запрошений в якості свідка, коли водій ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. ( а.с.4);
- даними пояснень свідка ОСОБА_3 від 25.12.2018 року, де зазначено, що 25.12.2018 року він був запрошений в якості свідка, коли водій ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. ( а.с.4);
- даними відеоматеріалів з бодікамер патрульних поліцейських, якими підтверджуються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.6).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, у відповідності до вимог п.2.5. ПДР України та ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження в установленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобами особою в стані сп`яніння.
Виходячи з цього, ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти на вимогу працівника поліції огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння або на місці зупинки транспортного засобу, або в медичній установі, на що останній відмовився в присутності свідків.
Невизнання ним своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки обставини викладені ОСОБА_1 не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не вчиняв даного правопорушення, його взагалі не було на місці складення протоколу, а протокол складений стосовно іншої особи, є необґрунтованим. Так, з відео бодікамер патрульних поліцейських видно, що при складенні адміністративного протоколу присутній саме ОСОБА_1 , що видно по обличчю та голосу останнього, працівник поліції з водійського посвідчення, наданого ОСОБА_1 оголошує його прізвище, ім`я, по батькові. 
Оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, вважаю, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується.
За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. 
         При накладенні стягнення на  ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 420(чотириста двадцять) грн. 40 (двадцять) коп.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 14.02.2019 року, немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити представнику апелянта – адвокату Лінніку М.С. строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2019 року.
Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. – залишити без змін, а апеляційну скаргу представника в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок