ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року                                                                        Справа № 906/601/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. ,  суддя Миханюк М.В. 

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021р. (повний текст - 05.02.2021р.) у справі №906/601/20 (суддя Лозинська І.В.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім"  (м. Київ) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" (м. Житомир) 
про захист честі, гідності та ділової репутації 
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" 
про визнання недійсним договору

за участі представників
ТОВ «Він Стрім» - не з`явився;
ТОВ «Клін Стрім» - Єгоров С.О., ордер №088981 від 18.03.2021р.;

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021р. у справі №906/601/20 відмовлено в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" про захист честі, гідності та ділової репутації. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" про визнання недійсним договору задоволено повністю. Визнано недійсним Договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Він Стрім". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" (01133, м.Київ, вул.Мечникова, 14/1, кімната 511; код ЄДРПОУ 42215547) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" (10019, м.Житомир, вул.Слобідська, буд.27, код ЄДРПОУ 39353694): 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№794/21 від 23.02.2021р.).
У скарзі апелянт стверджує, що висновки викладені у рішенні не відповідають обставинам справи та наданим документам, а також неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Звертає увагу, що відповідно до витягу з ЄДР та виписці ТОВ «Клін Стрім» Вірьовкін О.І. є особою, яка має право представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.
Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що комерційний директор ТОВ «Клін Стрім» Вірьовкін О.І. без укладення трудового договору мав право підписувати Договір від 16.01.2020р. про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них та Додаткову угоду №1 від 18.01.2020р. до нього. Однак суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 діяв недобросовісно, нерозумно, та його недбалі дії шкодять товариству. З вказаним апелянт не погоджується, посилаючись на те, що зазначені твердження не опираються на жодний доказ або документ. Позивачем доведено, що ТОВ «Клін Стрім» отримує від вказаного договору прибуток, а отже зазначений правочин не може завдавати збитків підприємству. Доказом схвалення зазначеного правочину є те, що ТОВ «Клін Стрім» здійснило повернення коштів лише через 29 днів.
Скаржник звертає увагу, що учасники ТОВ «Клін Стрім» не дійшли згоди про встановлення у статуті порядку погодження щодо правочинів із заінтересованістю.
Крім цього вважає, що суд вийшов за межі позову чим порушив ч.2 ст.237 ГПК України.
Зазначає, що поширення недостовірної інформації відповідачем підтверджується експертним висновком за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» Департаменту «Центр компетенції» (далі - Центр компетенції УЦПНА), повноваження якому надані за результатами акредитації, що підтверджені Свідоцтвом про акредитацію, виданим 08.04.2019р. Об`єднанням підприємств «Український мережевий інформаційний центр» (далі - ОП УМІЦ), за результатами проведеної перевірки веб-сайту http://www.cleanstream.com.ua/ було встановлено, що реєстрант доменного імені є ТОВ «Клін Стрім» (уповноважена особа Ігор Коцюба), місцезнаходженням якого зазначено: Житомирська обл., м.Житомир, Слобідська, 27.
Стверджує, що відповідач завдав матеріальних збитків позивачу на суму 428000,00 грн.
Крім цього, звертає увагу, що посадові особи ТОВ «Він Стрім» у кримінальному провадженні №120200600000000192 не мають статусу ані підозрюваного, ані обвинуваченого. Вказаний факт підтверджується відповідями Офісу Генерального прокурора України за №25/3-913вих-20 від 29.07.2020р. та 25/301001вих-20 від 13.08.2020р. При цьому, 29.07.2020р. кримінальне провадження №120200600000000192 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
На підставі викладеного просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021р. у справі №906/601/20 повністю і прийняти нове рішення, яким: задовольнити позовні вимоги за первісним позовом повністю; відмовити в задоволені зустрічного позову; стягнути з ТОВ "Клін Стрім" на користь ТОВ "Він Стрім" суму сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга надійшла безпосередньо на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №906/601/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Миханюк М.В.
Листом №906/601/20/1353/21 від 23.02.2021р. матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.
Належним чином оформлені матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 01.03.2021р.
При цьому, суддя - член колегії Дужич С.П. перебував на курсах підвищення кваліфікації у період з 01.03.2021р. по 05.03.2021р. включно.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021р. у справі №906/601/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.03.2021р. об 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.
22.03.2021р. (вх.№2394/21) на адресу суд від представника ТОВ «Він Стрім» надійшло клопотання в якому останній просить перенести судове засідання з огляду на запровадження у м.Києві карантину через спалах гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів вважає за необхідне його відхилити враховуючи наступне.
Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною 2 статті 202 цього Кодексу.
Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.
Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними (частина 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При цьому, представник ТОВ «Він Стрім» не скористався правом, передбаченим ч.4 ст.197 ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Враховуючи положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, а судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження про дату, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а наявні в матеріалах справи докази достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання про відкладення розгляду справи, та вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.
24.03.2021р. в судовому засіданні представником ТОВ «Клін Стрім» було подано відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначає, що на недобросовісність та недбалість дій, крім наявної заінтересованості, що шкодять товариству, вказує також те, що до укладення Договору, між сторонами спору 02.07.2018р. укладено Договір поставки №02/07/18 згідно якого постачальник ТОВ «Клін Стрім» поставляв покупцю ТОВ «Він Стрім» продукцію яку виготовляв постачальник згідно переліку товарів визначених Додатком №1 до Договору, що в основному складало Дезинфікійні засоби, внаслідок чого ТОВ «Клін Стрім» отримувало прибуток від такої співпраці. Згідно додаткової угоди від 01.10.2019р. до Договору поставки №02/07/18 від 02.07.2018р. покупець зобов`язаний купувати у постачальника товар не менше 5 тон на місяць.
ОСОБА_1 , укладаючи в якості комерційного директора-підписанта ТОВ «Клін Стрім» договір від 16.01.2020р. про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них, де іншою стороною в якості підписанта виступив його рідний брат ОСОБА_2 , вчинили дії на шкоду підприємству, так як в подальшому ТОВ «Він Стрім» перестало купувати товар, що позбавило прибутку товариство в сумі більше 127 тис. на місяць.
Будь-якого схвалення такого договору з боку товариства не було та не могло бути, кошти за оспорюваним договором в сумі 1000 грн. відразу повернуті як помилково сплаченні, оскільки про існування оспорюваного договору дирекції товариства нічого було не відомо, при цьому не заслуговую на увагу посилання апелянта на отримання нібито прибутку за оспорюваним договором в сумі 1000 грн., так як за договором поставки щомісячно позивач купував товару на суму більш як 200 тис. грн., тому підприємство могло отримати лише збитки.
Тому вважає, що до даних правовідносин суд правомірно застосовав ч.3 ст.61 Закону України "Про запобігання корупції".
Однак, не погоджується з позицією суду про те, що комерційний директор Вірьовкін О.І. без укладення трудового договору мав право підписувати договір від 16.01.2020р. про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них та додаткову угоду №1 від 18.01.2020р. до нього, оскільки Статутом ТОВ «Клін Стрім» не виписано та не конкретизовано повноваження комерційного директора, в тому числі на підписання договорів, лише наявні посилання на повноваження директора, в той же час, як згідно ст.12 Статуту товариства, виконавчим органом товариства є дирекція, яка вирішує всі питання діяльності товариства.
Щодо посилання апелянта на обґрунтованість вимоги первісного позову вважає, що поширена інформація перш за все є критичною оцінкою відповідача певних фактів діяльності позивача, спрямована на захист прав громадян від використання неякісних товарів, враховуючи те, що у ТОВ "Він Стрім" відсутні технічні умови на виготовлення даної продукції в рідкій формі, відсутні висновки санітарно-епідеміологічної експертизи на продукцію, що була виготовлена ТОВ "Він Стрім" та устаткування на якому можливо виготовляти наведену продукцію, що є порушенням ст.ст.9, 11, 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», тобто виробництво продукції здійснювалось без отримання необхідних дозвільних документів у сфері господарської діяльності, у місці що не відповідає санітарним вимогам, без перевірки та встановлення санітарно-захисної зони, тому поширена інформація про обставини зловживання під час виготовлення спеціалізованої продукції не може бути недостовірною враховуючи наведене.
Крім цього, розміщуючи в мережі інтернет на сайті TOB «Клін Стрім» інформацію під назвою: ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідач також мав намір довести до відома споживачів, що на ринку з`явився новий продукт виробництва ТОВ «Він Стрім» створений на основі існуючого продукту, що тривалий час виробляється та реалізовується на ринку України ТОВ «Клін Стрім» зі схожим, однаковим логотипом, в той час як пересічний покупець часто не знає, як точно виглядає шуканий логотип і спирається при покупці на знайому картинку, при цьому вважаючи, що такі дії позивачем були вчиненні з метою витягу доходів від виробництва й реалізації товарів, подібних з товарами ТОВ «Клін Стрім» шляхом несумлінної конкуренції й введення в оману покупця (набувача), зокрема ведення «справи» під чужим ім`ям «Клін Стрім».
При цьому наголошує, що ТОВ «Клін Стрім» зареєстровано в 2015 році та з того часу використовує назву своїх продуктів «Клін Стрім» які пройшли відповідну санітарно-епідеміологічну експертизу, мають сертифікати відповідності Держстандартам, з необхідною реєстрацією небезпечних факторів в контролюючих органах, та тільки після цього має право реалізовуватись на ринку України, що можна назвати якісною продукцією.
Щодо вимоги про стягнення з ТОВ «Клін Стрім» на користь ТОВ «Він Стрім» матеріальної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 428000 грн, не підлягає задоволенню оскільки така вимога не ґрунтується на положеннях закону чи договору, тому такі вимоги є необгрунтованими, та на думку відповідача взагалі надуманими, виходячи з того, що ФОП Магалецька В.Г. перебуває також в трудових відносинах з ТОВ «Він Стрім» та є повіреною даного товариства, крім того позивачем не доведено придбання товарів до 06.05.2020р. на суму 428000 грн., на виконання заявки ФОП Магалецької В.Г., про поставку дезінфікуючого засобу «Рідина антисептична для рук» 5 л. 2000 шт. у строк до 13.05.2020р.
На підставі викладеного просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ТОВ «Він Стрім» на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021р. у справі №906/601/20 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.03.2021р. представник ТОВ «Клін Стрім» заперечив проти доводів та вимог апеляційної інстанції, надав пояснення по справі. Просив суд апеляційну скаргу ТОВ «Він Стрім» на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021р. у справі №906/601/20 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Розглядом матеріалів справи встановлено.
02.07.2018р. між ТОВ "Він Стрім" в особі директора ОСОБА_2 (покупець) та ТОВ "Клін Стрім" в особі директора Коцюби І.М. (постачальник) укладено Договір поставки №02/07/18 (т.1, арк.справи 25).
Згідно п.1.1 Договору поставки постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити продукцію, яку виготовляє постачальник (далі - товар) на умовах, визначених в цьому Договорі.
У додатку №1 до вказаного Договору наведено перелік товару (т.1, арк.справи 26).
01.10.2019р. між ТОВ "Він Стрім" та ТОВ "Клін Стрім" укладено Додаткову угоду до договору поставки (далі - Додаткова угода) (т.1, арк.справи 27), відповідно до п.1 якої покупець зобов`язаний купувати у постачальника товар не менше 5 тон на місяць.
Постачальник реалізує свою продукцію виключно через покупця. У випадку порушення даного пункту постачальник відшкодовує покупцю понесені збитки у розмірі вартості товару, який проданий третій особі (п.2 Додаткової угоди).
В підтвердження виконання Договору поставки, в матеріалах справи є видаткові накладні та акт звірки взаєморозрахунків за січень 2020 року (т.1, арк.справи 69-76).
16.01.2020р. між ТОВ "Клін Стрім" (власник) в особі комерційного директора (підписанта) ОСОБА_1 та ТОВ "Він Стрім" (користувач) в особі директора ОСОБА_2 укладено Договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них (т.1, арк.справи 24).
Пунктом 1.1 Договору сторони передбачили, що власник передає у тимчасове платне користування користувачу Технічні умови ТУ У 20.4-39353694-001:2015 "Технічних умов ТУ У 20.4-39353694-001:2015 "Засоби дезінфекційні (антисептичні) для рук та шкірних покривів "КЛІН СТРІМ (CLEAN STREAM)" (технічні умови) та виключні права на них (об`єкт користування), а користувач приймає об`єкт користування у тимчасове користування та зобов`язується сплачувати власнику винагороду за користування ним.
Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Договору під передачею ТУ та виключних прав на них розуміється передача власником користувачеві копій, зроблених з оригіналів, засвідчених оригінальною печаткою власника. Приймання-передача об`єкту користування здійснена сторонами одночасно з підписанням цього договору без підписання будь-яких додаткових документів. 
Згідно п.1.4 Договору під користуванням ТУ в договорі розуміється право користувача виробляти самостійно та/або шляхом розміщення замовлень на виготовлення у третіх осіб та право розповсюджувати продукцію, виготовлену за ТУ.
Під виключними правами в цьому договорі розуміється термін, що визначений Законом України "Про авторське право та суміжні права" від 23.12.1993р. №3792-ХІІ (п.п.1.4.1. Договору).
Як погоджено п.1.5 Договору користувач має право на користування об`єктом користування протягом терміну дії цього договору.
Згідно з п.2.1 Договору за користування об`єктом користування користувач зобов`язується сплатити власнику 1000,00 грн. за кожен рік користування. Оплата за користування об`єктом користування сплачується користувачем на користь власника у безготівковому порядку, не пізніше 31 грудня кожного календарного року. 
Відповідно до п.5.1 Договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 20 років з дати його підписання, тобто до 16.01.2040р. У разі відсутності однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення його строку. Договір вважається продовженим щоразу на 5 календарних років на визначених цим договором умовах.
Пунктом 6.1 Договору погоджено, що у випадку переходу прав власності на об`єкт користування, цей договір не втрачає силу, а є чинним на визначених у ньому умовах для нового власника, про що власник зобов`язаний його попередити та нести всі негативні наслідки не повідомлення.
18.01.2020р. між ТОВ "Клін Стрім" в особі комерційного директора (підписанта) ОСОБА_1 і ТОВ "Він Стрім" в особі директора ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1 до Договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020р. (т.2, арк.справи 95), згідно пункту 1 якої сторони дійшли згоди внести зміни до п.1.1 Договору про передачу та викласти його у такій редакції: 
"За цим договором власник передає у тимчасове платне користування користувачеві Технічні умови ТУУ 20.4-39353694-001:2015 "Гелі косметичні Антисептичні для рук "Клін Стрім" (Clean Stream)" та Технічні умови ТУ У 20.4-39353694-001:2015 з урахуванням змін № 1 від 01.02.2017 "Гелі косметичні Антисептичні для рук "Клін Стрім" (Clean Stream)" (далі - технічні умови) та виключні права на них (далі - об`єкт користування), а користувач приймає об`єкт користування у тимчасове користування та зобов`язується сплачувати власнику винагороду за користування ним".
27.04.2020р. адвокат Цуркан М.І. в інтересах ТОВ "Він Стрім" провів фіксацію змісту вебсторінки за адресою у мережі Інтернет: http://www.cleanstream. com.ua/rus/contact_rus, на якій її власник у вигляді, доступному для публічного ознайомлення, розмістив публікацію під назвою (мовою оригіналу): "Внимание! Производят контрафактную продукцию и не являются производителями" та зазначено TOB "Він Стрім" код ЄДРПОУ 42215547, м.Київ, п-т.Голосіївський, 58, кв.156 (т.1, арк.справи 22).
Згідно експертного висновку від 04.05.2020р., вих.№94/2020-ЕВ за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет, складений ДП "Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет" Консорціуму "Український центр підтримки номерів і адрес" (т.1, арк.справи 18-21) та Довідки від 08.05.2020р., вих.№110/2020-Д з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення (т.1, арк.справи 11-16), реєстрантом доменного імені являється  ТОВ "Клін Стрім" (уповноважена особа Ігор Коцюба), місцезнаходження якого зазначено: м.Житомир, Слобідська, 27.
18.05.2020р.           ТОВ "Він Стрім" надіслав ТОВ "Клін Стрім" претензію щодо спростування недостовірної інформації способом у ній вказаному, перерахування на розрахунковий рахунок позивача суму завданих збитків, з описом вкладення у цінний лист (поштова накладна 0315070670900 від 18.05.2020р.) (т.1, арк.справи 34-37).
Згідно пояснень від 11.06.2020р. (т.1, арк.справи 56-58), вказана претензія до 02.06.2020р. перебувала у поштовому відділенні м.Житомира, після чого із закінченням строку зберігання була повернута відправнику.
Відповідно до заяви свідка ОСОБА_1 від 01.09.2020р. (т.2, арк.справи 21) повідомлено, зокрема, що 16.01.2020р. з метою врегулювання питання штрафних санкцій, які виникли на користь ТОВ "Він Стрім" укладено Договір про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них; про вказаний договір ОСОБА_3 було відомо; крім того, ОСОБА_3 направлено на електронну адресу ОСОБА_1 копії відповідних документів, в тому числі ТУ.
У нотаріально посвідченій заяві свідка від 28.10.2020р. ОСОБА_1 додатково пояснено, що підпис на Додатковій угоді №1 до Договору про передачу може відрізнятися від звичного підпису через те, що 17.01.2020р. він отримав незначну травму долоні руки, якою виконано підпис; до лікарні не звертався (т.2, арк.справи 106).
Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 11.09.2020р. (т.2, арк.справи 97) ОСОБА_3 повідомлено, зокрема, що ТОВ "Клін Стрім" не передавалось право виробництва третім особам, в тому числі ТОВ "Він Стрім"; ТОВ "Клін Стрім" повернуло ТОВ "Він Стрім" оплату в розмірі 1000,00 грн., оскільки не укладало договору на вказану суму; ТОВ "Клін Стрім" спроможне саме виробляти продукцію та не має наміру передавати технологію, яка є комерційною таємницею, третім особам.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" звернулось з позовом про визнання недійсним Договору про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від 16.01.2020р. Вказана вимога обґрунтована відсутністю у підписанта ОСОБА_1 зі сторони ТОВ "Клін Стрім" необхідного обсягу цивільної дієздатності; спірний Договір було укладено без наміру набуття цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. 
Згідно з ч.ч.1,3 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Як встановлено ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Таким чином, вирішуючи спір про визнання правочину (господарського договору) недійсним, слід встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання такого правочину недійсним на момент його вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.
Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
Як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, представник ТОВ "Клін Стрім" стверджує про відсутність у підписанта ОСОБА_1 зі сторони ТОВ "Клін Стрім" необхідного обсягу цивільної дієздатності.
Як встановлено ст.ст.92, 97 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 239 Цивільного кодексу України встановлено, що повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати та припиняти її цивільні права і обов`язки.  
Згідно ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Таким чином, за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників товариства жодним чином не змінюється.
Так, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що засновниками, відповідно: ТОВ "Він Стрім" є: ОСОБА_2 (керівник з 08.06.2018р.), ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.2, арк.спраи 137,138); ТОВ "Клін Стрім" є: Коцюба І.М. (керівник з 14.08.2014р.) та ОСОБА_1 підписант (комерційний директор)  (т.1, арк.справи 52-54).
Одним з напрямків діяльності ТОВ "Він Стрім" та ТОВ "Клін Стрім" є  виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування (код КВЕД 20.41) (т.1, арк.справи 52-54; т.2, арк.справи 137,138).
Підпунктами 15.11, 15.12 Статуту ТОВ "Клін Стрім" встановлено, що директор відповідає як за діяльність дирекції товариства в цілому, так і за виконання покладених на нього окремих завдань. Директором та членами дирекції товариства можуть бути особи, які перебувають з товариством у трудових відносинах (т.1, арк.справи 108-113).
Згідно підпунктів 15.16 Статуту ТОВ "Клін Стрім" для забезпечення діяльності товариства призначається комерційний директор з повноваженнями директора товариства.
Відповідно до ст.ст.65, 128 Господарського кодексу України керувати підприємством, установою, організацією може як сам власник (засновник), так і найманий працівник.
Крім того, діючим законодавством не передбачено обов`язку товариства укладати трудовий договір із директором - засновником. 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що комерційний директор ОСОБА_1 без укладення трудового договору мав право підписувати Договір від 16.01.2020р. про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них та Додаткову угоду №1 від 18.01.2020р. до нього.
Отже, вказана позивачем за зустрічним позовом підстава для визнання недійсним договору від 16.01.2020р. про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них являється такою, що суперечить фактичним даним.
При цьому, статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено такі визначення:
- близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у ч.1 ст.3 Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта;
- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі, зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;
- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів,  для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, слід встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.
Як встановлено п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом.
Частиною 3 статті 61 Закону України "Про запобігання корупції" визначено посадові та службові особи юридичних осіб, зокрема, не вчиняти та не брати участі у вчиненні корупційних правопорушень, пов`язаних з діяльністю юридичної особи; утримуватися від поведінки, яка може бути розціненою як готовність вчинити корупційне правопорушення, пов`язане з діяльністю юридичної особи; невідкладно інформувати посадову особу, відповідальну за запобігання корупції у діяльності юридичної особи, керівника юридичної особи або засновників (учасників) юридичної особи про виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.
Згідно ч.1 ст.65 Закону України "Про запобігання корупції" нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою, зокрема, заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи.
Як зазначено у заяві свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються рідними братами (т.2, арк.справи 97).
Представник позивача надав щодо цього письмову заяву в якій не заперечив проти вказаного факту родинних відносин (т.2, арк.справи 148).
З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що укладаючи Договір від 16.01.2020р. про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них від імені ТОВ "Клін Стрім", ОСОБА_1 допущено конфлікт інтересів.
Частиною 3 статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Зі змісту наведеної норми матеріального права можна виокремити такі види порушень з боку посадових осіб юридичної особи: 1) порушення порядку вчинення правочину; 2) вихід за межі повноважень; 3) недобросовісні, нерозумні, недбалі дії, які шкодять товариству (можуть бути вчинені без порушення порядку, в межах повноважень).
Статтею 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено: якщо посадова особа товариства порушила свої обов`язки, значний правочин, правочин із заінтересованістю, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення.
При цьому, підписання виконавчим органом товариства - директором договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди вищого органу цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника (п.8.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019р. у справі №916/2084/17; п.79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019р. у справі №904/10956/16; п.7.11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020р. у справі №910/10647/18).
Окрім цього, встановлену у ст.204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину вправі спростувати лише суд шляхом ухвалення рішення суду про визнання його недійсним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019р. у справі №643/17966/14-ц).
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22.10.2019р. у справі №911/2129/17, частина 1 статті 232 Цивільного кодексу України підлягає застосуванню при вирішенні спорів про визнання правочину, вчиненого керівником юридичної особи, таким що вчинений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною.
При цьому, у зустрічному позові не йдеться про оспорювання договору саме на підставі ч.1 ст.232 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим відсутні посилання на обставини "зловмисної домовленості" представників сторін договору та зазначення доказів, які ці обставини підтверджують.
Частиною 4 статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.
Посадові особи товариства, винні у порушенні порядку вчинення значних правочинів чи правочинів із заінтересованістю, солідарно відповідають за збитки, завдані товариству (ч.5 ст.44, ч.4 ст.45 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").
Про можливість відповідальності керівника товариства за заподіяні збитки юридичній особі порушенням своїх обов`язків щодо представництва йдеться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019р. у справі №910/20261/16, від 11.12.2019р. у справі №638/15118/16-ц.
Частиною 2 статті 241 Цивільного кодексу України передбачено, що наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.
Із змісту ч.1 ст.241 Цивільного кодексу України вбачається, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у виді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (правова позиція Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.04.2019р. у справі №924/678/18).
Згідно правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.04.2019р. у справі №908/6214/14 визначальним у вчиненні дій щодо схвалення правочину, вчиненого з перевищенням повноважень, є зміст таких дій, оскільки вони мають свідчити про прийняття правочину до виконання. Очевидно також, що таке схвалення повинно бути до прийняття рішення у справі про визнання правочину недійсним.
Доказами схвалення правочину можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і таке інше) 
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 11.04.2019р. у справі №904/2164/18.
Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим  (правові висновки об`єднаної палати КЦС у складі ВС від 05.09.2019р. у справі №638/2304/17).
З огляду на все вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову та визнання недійсним Договору від 16.01.2020р. про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них у зв`язку з допущенням ОСОБА_1 конфлікту інтересів та вчиненням недобросовісних та нерозумних дій щодо юридичної особи - ТОВ "Клін Стрім", засновником якої він є.
Щодо первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" про захист честі, гідності та ділової репутації, колегія суддів зазначає наступне.
Позивач за первісним позовом підтвердив належними доказами те, що ТОВ "Клін Стрім" є реєстрантом (власником) веб-сайту: http://www.cleanstream.com.ua, а також щодо розміщення відповідачем спірної інформації на веб-сайті http://www.cleanstream.com.ua, про спростування якої він просить. 
В матеріалах справи є такі документи на підтвердження якості дезінфекційних засобів ТОВ «Клін Стрім»:
- свідоцтво про державну реєстрацію дезінфекційного засобу від 05.03.02-08/2245/27 від 03.06.2016р., видане Державною санітарно-епідеміологічною службою України, на дезінфекційний засіб "Рідина антисептична для рук "Клін Стрім" (т.1, арк.справи 119);
- висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 18.05.2016р. №05.03.02-04/16885, виданий на дезінфекційний засіб "Гель антисептичний для рук "Клін Стрім" (т.1, арк.справи 120); 
- свідоцтво про державну реєстрацію дезінфекційного засобу від 05.03.02-08/2245/27 від 21.07.2019р., видане Державною санітарно-епідеміологічною службою України, на дезінфекційний засіб "Рідина антисептична для рук "Клін Стрім" (т.2, арк.справи 15); 
- Технічні умови ТУ У 20.4-39353694-001:2015 "Гелі косметичні Антисептичні для рук "Клін Стрім" (CLEAN STREAM)", дата надання чинності: 16.09.2015р., чинні до: без обмежень (т.2, арк.справи 74-85); 
- Технічні умови ТУ У 20.4-39353694-001:2015 з урахуванням змін №1 від 01.02.2017р. "Гелі косметичні Антисептичні для рук "Клін Стрім" (CLEAN STREAM)" (т.2, арк.справи 86-94).
Відповідачем вказано, що повідомлення про виготовлення контрафактної продукції було розміщено після отримання інформації від правоохоронних органів щодо цього. 
Зазначене підтверджується Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №4220100000000140 (т.1, арк.справи 176, 177)
Відповідачем також вказано, що поширена інформація спрямована на захист прав громадян від використання неякісних товарів, враховуючи те, що у ТОВ "Він Стрім" відсутні технічні умови на виготовлення даної продукції в рідкій формі та відсутні висновки державної санітарно-епідеміологічної служби, тому поширена інформація є дійсною щодо зловживань під час виготовлення продукції.
Враховуючи все вищевикладене та у зв`язку з визнанням недійсним Договору від 16.01.2020р. про передачу у тимчасове користування технічних умов та виключних прав на них, позивачем не доведено факту поширення проти ТОВ "Він Стрім" негативної та недостовірної інформації, яка принижує його ділову репутацію.
За таких обставин, як вірно зазначено судом першої інстанції, відсутні підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клін Стрім" щодо визнання поширеної в мережі Інтернет інформації недостовірної та такої, що порушує честь, гідність, ділову репутацію TOB "Він Стрім" та зобов`язання посадової особи (директора) ТОВ "Клін Стрім" протягом двох днів після набрання рішенням суду в цій справі законної сили спростувати недостовірну інформацію.
Оскільки позовна вимога TOB "Він Стрім" про стягнення з ТОВ "Клін Стрім" 428000,00 грн. матеріальної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації являється похідною від первісного позову, тому судом першої інстанції також правомірно відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ТОВ "Клін Стрім" матеріального шкоди за розповсюдження недостовірної інформації у сумі 428000,00грн.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Як встановлено ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.
Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи Серявін та інші проти України, Пронін проти України, Кузнєцов та інші проти Російської Федерації одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії").
Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021р. у справі №906/601/20 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Стрім" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.01.2021р. у справі №906/601/20 залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено "29" березня 2021р.

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Дужич С.П.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.