СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" січня 2021 р.                                                                             Справа № 922/1335/20  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий:	Зубченко І.В. (доповідач),	
судді:	Істоміна О.А., Чернота Л.Ф. 	
при секретарі судового засідання:	 Мартинчук М.В.	
за участю представників:	 	
від позивача:	Скидан М.А., довіреність №1/0/45-21 від 04.01.2021р.	
від відповідача:	Шевченко С.В., довіреність б/н від 11.01.2021р., свідоцтво серія ХВ №002307 від 22.01.2019р.	
від третьої особи:	Скидан М.А., довіреність №08-21/186/2-21 від 11.01.2021р.	
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу	  Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3", м.Харків (вх.№2830 Х/3 від 27.10.2020р.)	
на рішення господарського суду	 Харківської області	
ухвалене	21.09.2020р. (повний текст складено та підписано 30.09.2020р. у м.Харкові)	
у справі	№922/1335/20 (суддя Прохоров С.А.)	
за первісним позовом	Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3", м.Харків	
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача	   Харківської міської ради, м.Харків	
про	стягнення 4.438,72грн.	
та за зустрічним позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3", м.Харків	
до	Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків	
про	визнання недійсним договору	

В С Т А Н О В И В:
Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, м.Харків, позивач, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3", м.Харків, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Харківської міської ради, м.Харків, (залучена до участі у справі ухвалою господарського суду Харківської області від 04.05.2020р.) про стягнення основного боргу у розмірі 3.840,00грн. за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова від 02.07.2018р. (укладеного на підставі рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2018р. (повний текст складено та підписано 30.03.2018р.), з урахуванням постанови Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2018р. (повний текст складено та підписано 06.07.2018р.) у справі №922/4247/17), 3% річних за період з 13.07.2018р. по 27.04.2020р. у сумі 206,63грн. та інфляційних за період з липня 2018р. по березень 2020р. у сумі 392,09грн. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" звернулося до місцевого господарського суду із зустрічним позовом до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання недійсним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова, визнаного укладеним рішенням господарського суду Харківської області від 28.03.2018р. у справі №922/4247/17. Ухвалою місцевого господарського суду від 12.06.2020р. зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.
Рішенням господарського суду Харківської області від 21.09.2020р. (повний текст складено та підписано 30.09.2020р.) у справі №922/1335/20 позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" до бюджету міста Харкова суму основного боргу в розмірі 3.840,00грн. за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова від 02.07.2018р., 3% річних за період з 13.07.2018р. по 27.04.2020р. у сумі 206,63грн. та інфляційні за період з липня 2018р. по березень 2020р. у сумі 392,09грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2.102,00грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" відмовлено.
Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить: скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2020р. у справі №922/1335/20 повністю; скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 12.08.2020р. у частині відмови у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" (вх.№18096 від 06.08.2020р.) про залишення без розгляду первісного позову; прийняти нове рішення, яким зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі; первісний позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради залишити без розгляду.
На переконання апелянта, оскаржувані рішення та ухвала місцевого господарського суду є незаконними та необґрунтованими, прийнятими судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з наступним:
- судом порушено приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки проігноровано доводи, викладені у зустрічному позові та відзиві на позовну заяву, і не спростовано їх;
- оскаржуване рішення не відповідає вимогам до змісту рішення, визначеним у статті 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);
- місцевим господарським судом не застосовано п.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.626, 628, 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та не наведено мотиви їх незастосування;
- судом проігноровано аргумент відповідача про те, що Харківська міська рада, на користь якої позивач просить стягнути грошові кошти, не є стороною договору. Відповідач не порушує жодних прав позивача і судом першої інстанції у порушення ч.6 п.4 ст.238 ГПК України не вказано, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;
- господарський суд Харківської області не звернув уваги, що у договорі та у позовній заяві не співпадають номери рахунків, назви банків та назви одержувачів;
- висновок суду першої інстанції про те, що наявна в матеріалах справи довіреність є належним документом, який дає право Замніус М.В. представляти інтереси позивача та третьої особи у господарському суді, суперечить п.11 ч.16-1 Перехідних положень Конституції України, яким унормовано, що з 01.01.2020р. представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами та адвокатами;
- наданий суду текст договору не має істотних умов, таких як відповідальність позивача (відсутність відповідальності тягне порушення принципу юридичної рівності) та предмет договору, не містить встановлення, зміну або припинення цивільних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3", не відповідає вимогам ст.638 ЦК України щодо моменту укладення договору після узгодження всіх істотних умов договору.   
Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Істоміна О.А., Чернота Л.Ф.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2020р. залишено вищевказану апеляційну скаргу без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.12.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2020р. (повний текст складено та підписано 30.09.2020р.) у справі №922/1335/20 та зобов`язано інших учасників справи у строк до 16.12.2020р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.
Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 17.12.2020р. призначив справу №922/1335/20 до розгляду на 20.01.2021р.
18.12.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на поштову адресу суду від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було направлено на адресу суду 16.12.2020р. (згідно накладної, наявної на конверті, в якому надійшов документ), тобто у межах визначеного судом строку. Згідно резолютивної частини відзиву третя особа просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін. При цьому за змістом відзиву зазначено, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права, а апелянт вільно тлумачить норми чинного законодавства, у зв`язку з чим аргументи апеляційної скарги є помилковими.  
Від Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 18.12.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на поштову адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було направлено на адресу суду 16.12.2020р. (згідно накладної, наявної на конверті, в якому надійшов документ), тобто у межа визначеного судом строку. За змістом відзиву позивач просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення господарського суду Харківської області - залишити без змін. На переконання позивача, рішення місцевого господарського суду ухвалене за наслідками повного, об`єктивного та всебічного дослідження матеріалів справи в їх сукупності, з наданням належної юридичної оцінки всім обставинам справи. Вимоги за зустрічним позовом та вимоги апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів у сфері укладення договорів на виконання прямої норми закону.   
У судовому засіданні 20.01.2021р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача та третьої особи проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін.
Відповідно до ст.269 ГПК України дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).
Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.
У судовому засіданні 20.01.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з наявних матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 28.03.2018р. (повний текст складено та підписано 30.03.2018р.) у справі №922/4247/17 визнано укладеним між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Департамент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" (далі - замовник) договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова (далі - договір). Повний текст договору наведено у резолютивній частині рішення суду.
За змістом п.1.1 договору останній регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м.Харкова при реконструкції нежитлових приміщень 2-го поверху №2-1-:-2-60 в літ."Н-6" по просп.Московському, 118 у м.Харкові.
Обов`язки сторін визначені в пункті 2 договору. Так, замовник: здійснює перерахування до бюджету м.Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 31518921700002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 4.224,00грн. (п.2.1.1 договору); сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладання даного договору (п.2.1.2 договору).
У разі невиконання або неналежного виконання замовником обов`язків, передбачених п.2.1 цього договору, замовник сплачує до бюджету міста Харкова штраф у розмірі 25% від суми не перерахованих коштів у визначений термін (п.3.1 договору).
Час та дія договору визначені в п.4 договору. Так, договір набуває чинності з часу підписання сторонами або набрання чинності судового рішення щодо укладання цього договору та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором (п.4.1 договору).
За умовами п.5.1 договору, зміна та розірвання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом  або договором.
З питань, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством України (п.6.1 договору).
Відповідно до п.6.2 договору умови договору можуть бути змінені або доповнені тільки з письмової згоди сторін і оформляються додатковою угодою до договору.
Спори, що виникають між сторонами, при виконанні або розірванні договору вирішуються у судовому порядку (п.6.5 договору).
Згідно з п.6.6 договору останній набирає чинності з моменту його укладання  і діє до моменту остаточного виконання сторонами своїх  обов`язків  за договором.
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2018р. (повний текст складено та підписано 06.07.2018р.) рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2018р. у справі №922/4247/17 змінено в частині пп.2.1.1 п.2 розділу 2 договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова щодо визначення розміру пайової участі. Викладено пп.2.1.1 п.2 розділу 2 договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова в наступній редакції: « 2.1.1. Здійснює перерахування до бюджету м.Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 31518921700002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 3.840,00грн.». В іншій частині рішення залишено без змін.
Місцевим господарським судом було розглянуто два позови: первісний позов - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" основного боргу у розмірі 3.840,00грн. за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова від 02.07.2018р., 3% річних у сумі 206,63грн. та інфляційних у сумі 392,09грн.; зустрічний позов - про визнання недійсним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова.
Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення первісного позову та відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.187 ГК України день набрання чинності рішення суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.
За таких обставин, місцевий господарський суд вірно встановив, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова, текст якого наведено у резолютивній частині рішення господарського суду Харківської області від 28.03.2018р., з урахуванням постанови Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2018р. у справі №922/4247/17, є укладеним 02.07.2018р. і, як наслідок, підлягає виконанню сторонами.
Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до   закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України та ст.202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як убачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" не перерахувало до бюджету м.Харкова пайовий внесок, про що свідчить інформація Департаменту бюджету і фінансів Харківської міської ради №8-07/79 від 15.04.2020р. Зазначені обставини відповідачем під час розгляду справи не спростовані, докази сплати пайового внеску до бюджету м.Харкова не надані.
Враховуючи умови п.п.2.1.1, 2.1.2 договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" вважається таким, що прострочило виконання зобов`язання зі сплати пайового внеску у сумі 3.840,00грн., що є підставою для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача названої суми.
За змістом   ст.625 ЦК України   наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних та інфляційних.
З огляду на доведеність факту прострочення Товариством з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" сплати пайового внеску, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність правових підставу для стягнення з відповідача нарахованих позивачем 3% річних за період з 13.07.2018р. по 27.04.2020р. у розмірі 206,63грн. та інфляційних за період з липня 2018р. по березень 2020р. у розмірі 392,09грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що Харківська міська рада, на користь якої позивач просить стягнути грошові кошти, не є стороною договору. 
У свою чергу,  згідно з пп.7 п.а ч.1 ст.27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належить, зокрема, залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території.
Відповідно до ст.60 названого Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, тощо.
Згідно зі ст.71 Бюджетного кодексу України надходження бюджету розвитку місцевих бюджетів включають кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
За таких обставин місцевий господарський суд вірно зауважив, що позивачем дотримані усі норми законодавства для укладення договору про пайову участь та вимоги до визначення умов перерахування коштів пайової участі до відповідного місцевого бюджету.
При цьому відповідно до положень ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до п.2.1.1 договору замовник здійснює перерахування коштів до бюджету м.Харкова.
Пред`явлення до відповідача, як боржника, вимог з виконання ним договірного обов`язку шляхом стягнення до бюджету міста Харкова відповідного боргу узгоджується з правовими нормами, які регулюють виконання договірних зобов`язань.
Безпідставними є твердження скаржника про те, що відповідач не порушував жодних прав позивача і судом першої інстанції не вказано, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Так, позивачем, як стороною за договором про пайову участь, обґрунтовано підстави звернення до суду (не виконання відповідачем договірних зобов`язань) та визначене порушене право, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості. При цьому господарським судом Харківської області вірно зауважено, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" щодо невиконання зобов`язань, визначених у договорі про пайову участь, порушують права позивача на отримання коштів пайової участі до бюджету м.Харкова, які мають бути використані на розвиток інфраструктури м.Харкова.
За доводами апелянта, господарський суд Харківської області не звернув уваги, що у договорі та у позовній заяві не співпадають номери рахунків, назви банків та назви одержувачів. Проте такий довод є хибним, оскільки за змістом оскаржуваного рішення зазначено, що позивач зазначає банківські актуальні реквізити, які діють на дату подання позову, що, усупереч твердженням відповідача, не свідчить про односторонню зміну позивачем умов договору. Крім того, такі доводи скаржника не спростовують правомірність заявлених позовних вимог та не звільняють відповідача від виконання договірних зобов`язань.
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, 06.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" звернулося до господарського суду Харківської області з клопотанням (вх.№18096 від 06.08.2020р.) про залишення без розгляду позовної заяви Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, з огляду на те, що Замніус М.В., яка підписала позовну заяву, не мала повноважень на таке підписання.
Ухвалою місцевого господарського суду від 12.08.2020р. (яка оскаржується відповідачем разом із рішенням) у задоволенні названого клопотання відмовлено.
Відповідно до ч.3 ст.255 ГПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Згідно резолютивної частини апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Парковий-3"  просить, зокрема,  скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 12.08.2020р. у частині відмови у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" (вх.№18096 від 06.08.2020р.) про залишення без розгляду первісного позову. При цьому за змістом апеляційної скарги зазначено, що висновок суду першої інстанції про те, що наявна в матеріалах справи довіреність є належним документом, який дає право Замніус М.В. представляти інтереси позивача та третьої особи у господарському суді, суперечить п.11 ч.16-1 Перехідних положень Конституції України, яким унормовано, що з 01.01.2020р. представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами та адвокатами.
З цього приводу судова колегія зауважує наступне. 
Дійсно, відповідно до п.11 ч.16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 та ст.131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017р.; у судах апеляційної інстанції - з 01.01.2018р.; у судах першої інстанції - з 01.01.2019р. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01.01.2020р.
Разом з тим, 29.12.2019р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення". 
Частиною 1 названого Закону частини 3, 4 ст.56 ГПК України викладено в наступній редакції: "3. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
4. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника".
Як вірно зазначено господарським судом Харківської області, до матеріалів справи долучено копію довіреності (належним чином засвідчену) на здійснення представництва інтересів позивача, якою Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради в особі заступника міського голови - директора Департаменту економіки та комунального майна уповноважив відповідну посадову особу Юридичного департаменту Харківської міської ради (заступника начальника відділу - завідувача сектору правової роботи відділу з економічних, бюджетних та майнових питань) Замніус М.В. представляти інтереси Департаменту, зокрема, в місцевих судах та апеляційних судах, у всіх справах із усіма передбаченими законом правами, що надані позивачу. Названою довіреністю Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради надав право представнику, зокрема, підписувати позови, заяви та інші документи від імені Департаменту.
Крім того матеріали справи містять Положення про Юридичний департамент Харківської міської ради та Положення про Департамент економіки та комунального майна, затверджені рішенням Харківської міської ради №7/15 від 20.11.2015р. (зі змінами), посадову інструкцію заступника начальника відділу - завідувача сектору правової роботи відділу з економічних, бюджетних та майнових питань Юридичного департаменту Харківської міської ради, службове посвідчення, розпорядження Харківського міського голови «Про переведення на іншу посаду до іншого структурного підрозділу та присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування» №39/2к від 12.01.2018р.
За змістом Розділу 8 Положення про Юридичний департамент Харківської міської ради самопредставництво Харківської міської ради, її виконавчих органів та посадових осіб здійснюється через працівників Юридичного департаменту. Названим розділом Положення, разом з іншим, визначено порядок здійснення самопредставництва.
За таких обставин правомірною є відмова господарського суду Харківської області у задоволенні клопотання відповідача про залишення первісного позову без розгляду.
Переглядаючи рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, Східний апеляційний господарський суд враховує наступне.
Як зазначалося вище за текстом постанови, рішенням господарського суду Харківської області від 28.03.2018р. у справі №922/4247/17 визнано укладеним між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова та викладено у резолютивній частині рішення повний текст договору. 
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2018р. назване рішення місцевого господарського суду змінено в частині пп.2.1.1 п.2 розділу 2 договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова щодо визначення розміру пайової участі. Викладено пп.2.1.1 п.2 розділу 2 договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова в іншій редакції. В іншій частині рішення залишено без змін.
Відповідно до ч.9 ст.238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.
Враховуючи приписи ч.2 ст.187 ГК України, як уже було зазначено вище, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова є укладеним 02.07.2018р. 
Статтею 204 ЦК України    унормовано, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).
Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою   та   шостою статті 203   цього Кодексу.
У контексті приписів ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).
Як вірно зазначено місцевим господарським судом, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності впливу з боку органу місцевого самоврядування на Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова. При цьому, судом обґрунтовано враховано обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" приймати участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який передбачений    Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Умови спірного правочину, усупереч твердженням апелянта, відповідають вимогам закону, у тому числі ч.9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у редакції, чинній на момент визнання договору укладеним), а саме містять істотні умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, якими є: розмір пайової участі (п.2.1.1); строк (графік) сплати пайової участі (п.2.1.2); відповідальність сторін (розділ 3).
Зміст оспорюваного договору відповідає умовам Типового договору про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради №319 від 22.05.2013р. У свою чергу, положення типового договору відповідають нормам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова, затвердженому рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №804 від 09.11.2011р. (із змінами згідно рішення №319 від 22.05.2013р.), вимогам ЦК України та ГК України. 
При  цьому питання щодо законності положень Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради №804 від 09.11.2011р. (у редакції зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням №319 від 22.05.2013р.), вимогам ч.5 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розглядалося в порядку адміністративного судочинства Окружним адміністративним судом м.Києва. Рішенням від 12.04.2018р. у справі №826/1315/17, яке не оскаржувалося та набрало законної сили, відмовлено у задоволені адміністративного позову про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №804 від 09.11.2011р. (у редакції зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням №319 від 22.05.2013р.) "Про затвердження Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м.Харкова".
За таких обставин Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" як таких, що є необґрунтованими, не підтвердженими обставинами справи, побудованими на вільному тлумаченні норм законодавства.
Доводи апеляційної скарги є такими, що спростовані викладеними вище висновками суду апеляційної інстанції та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом Харківської області рішення.
У свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3" підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.
За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.   
Керуючись ст.ст.   129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Парковий-3", м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2020р. (повний текст складено та підписано 30.09.2020р.) у справі №922/1335/20 - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2020р. (повний текст складено та підписано 30.09.2020р.) у справі №922/1335/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 20.01.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Повний текст постанови складено та підписано 25.01.2021р. 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Зубченко

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота