УХВАЛА

05 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 808/2718/17
адміністративне провадження № К/9901/3037/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Губської  О.А., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року
у справі №808/2718/17
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до прокуратури Запорізької області 
про зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
14 вересня 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до прокуратури Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:
- зобов`язати прокуратуру Запорізької області доплатити належну ОСОБА_1 заробітну плату відповідно до вимог ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» за червень грудень 2016 року у розмірі 598968,9 грн, за січень квітень 2017 року 653605,9 грн, на загальну суму 1252574,8 грн;
- звернутись в порядку частини 5 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо неконституційності вимог п. 26 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та п. 11 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», якими встановлено, що положення частини 2 статті 33 та статті 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2017 року, у задоволенні позову - відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2017 року у цій справі залишено без змін.
27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у зв`язку з виключними обставинами, в обґрунтування якої вказав, що Рішенням від 26 березня 2020 року № 6-р/2020 Конституційного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, в задоволенні заяви відмовлено.
У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за виключними обставинами.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13,  17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до частини першої статті 241 КАС України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.
Відповідно до частини другої статті 368 КАС України в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить.
Отже, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України  виняткових обставин справи, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ :
Відмовити у відкритті касаційного провадження  за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №808/2718/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	О.В. Калашнікова М.В. Білак   О.А. Губська