Номер провадження: 22-ц/813/2823/21 
Номер справи місцевого суду: 505/2585/15-ц
Головуючий у першій інстанції Фабіжевський С.А.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А.П.,
за участю секретаря - Феленко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Липецької сільської Ради Котовського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

17.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, в якому просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства разом з ОСОБА_4 , з липня 2008 року по день його смерті; встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9098 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, як спадкоємицею четвертої черги за законом; визнати за нею право приватної власності на зазначене спадкове майно ОСОБА_4 ; витребувати в Управлінні Держземагенства у Котовському районі Одеської області витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку вищезазначеної земельної ділянки. 
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,9098 га. В зв'язку з тим, що з липня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , вела з ним спільне господарство, то за законом, після його смерті вона є спадкоємицею четвертої черги. Крім неї у ОСОБА_4 інших спадкоємців не має.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2015 року вирішено вважати встановленим факт того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю та вела спільне господарство з ОСОБА_4 , в період з липня 2008 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 , як за спадкоємицею четвертої черги за законом, право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9098 га., яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, яка передана у власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю ІV-ОД № 026449, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 00731.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 

Не погоджуючись з рішенням суду, апеляційну скаргу подала представник особи, яка не брала участь у розгляді справи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що він є сином померлого ОСОБА_4 та ним, як спадкоємцем першої черги, після смерті батька було зроблено всі законні та послідовні дії для оформлення спадщини, але у зв`язку із незаконністю дій з боку ОСОБА_1 , він позбавлений права на спадкування майна після смерті свого батька. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що районним судом не було витребувано з нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_4 та не було залучено його до справи, як спадкоємця першої черги. 
Також ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 з метою незаконного заволодіння земельними ділянками надала до суду неправдиві відомості, завдяки чому оформила право власності на п`ять земельних ділянок, не являючись спадкоємицею, а саме надавши відомості про проживання однією родиною з померлим ОСОБА_4 та іншими особами у різні періоди часу. Окрім того зазначає, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві про визнання права власності на житловий будинок вказала, що з 2002 року по 2013 рік постійно проживала у АДРЕСА_1 , внаслідок чого за нею в порядку набувальної давності було визнано право власності на зазначений будинок, що спростовує факт її проживання з померлим ОСОБА_4 . Крім того апелянт зазначає, що ОСОБА_1 при оформленні права власності на земельні ділянки, було здійснено шахрайські дії, адже жодна спадщина не оформлена належним чином шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, або до суду із заявою про поновлення строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 
Також вважає невірними висновки районного суду щодо звернення ОСОБА_1 до Котовської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_4  була зареєстрована лише 15.12.2016 року,  ОСОБА_1  прийняла спадщину згідно норми ч.Зст.1268 ЦК України, та була позбавлена у інший позасудовий спосіб отримати право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 . 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2018 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Липецької сільської Ради Котовського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2015 року.
16 жовтня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області було призначено вказану цивільну справу до розгляду.
Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.
Відповідно до ч.6ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
В порядку ч.6ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи Одеського апеляційного суду визначено 03.01.2019.
Згідно до ч.5ст.31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.
За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Кравець Ю.І. - головуючий суддя, судді - Журавльов О.Г., Комлева О.С.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Липецької сільської Ради Котовського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2015 року було призначено до розгляду.
Розпорядженням № 5873 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.11.2019 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.11.2019 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження головуючого судді Князюка О.В.
10 лютого 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої остання не заперечує щодо скасування рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 липня 2015 року та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
При цьому посилаючись на те, що ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2018 року у справі №505/1714/17 за позовом ОСОБА_2 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно була затверджена мирова угода від 10.12.2018 року, укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 
11 лютого 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява, відповідно до якої апелянт просить розглядати справу за його відсутності та наполягає на задоволенні апеляційної скарги.
Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили. 
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1 з подальшими змінами, на усій території України з 12 березня установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 20.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території м.Одеси рівня епідемічної небезпеки: "помаранчевий" або "червоний", зупинити розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , (актовий запис №781 від 08 жовтня 2013 року, свідоцтво серії НОМЕР_1 ), якому на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9098 га., яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, була передана йому у власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю ІУ-ОД № 026449, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 № 00731.
Після смерті ОСОБА_4 , відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на вищезазначену земельну ділянку.
З копії свідоцтва про народження (серія НОМЕР_2 , виданим Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеські області 08.12.2016 року) ОСОБА_2 вбачається, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . (а.с.67).
В 2016 році ОСОБА_2 звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори як обслуговує Подільський район та м. Подільськ, із заявою про прийняття спадщини, про що отримав лист нотаріуса від 20.02.2017 року. 
Постановою Державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори від 02.06.2017 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,9098 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район (колишній Котовський район), Липецька сільська рада, яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З довідки №537 від 21.05.2015 року, виданої виконкомом Липецької сільської ради Подільського району Одеської області виданої ОСОБА_1 вбачається, що вона дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з липня 2008 року проживала спільно та вела сумісне господарство з ОСОБА_4 . (а.с. 8)
З копії довідки №2986 від 06.12.2016 року, виданої виконкомом Липецької сільської ради Подільського району Одеської області виданої ОСОБА_2 вбачається, що його батько - ОСОБА_4 дійсно постійно був зареєстрований до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_2 один, інших зареєстрованих за цією адресою не було. (а.с. 70)
З копії довідки №1328 від 01.11.2017 року, виданої виконкомом Липецької сільської ради Подільського району Одеської області виданої ОСОБА_2 вбачається, що його батько - ОСОБА_4 дійсно постійно був зареєстрований до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_2 . Також за цією адресою на момент смерті був зареєстрований його син - ОСОБА_2 , який на день смерті ОСОБА_4 фактично не проживав, вів аморальний спосіб життя. Інших осіб, зареєстрованих за цією адресою на момент смерті ОСОБА_4 не було і немає.(а.с. 71).

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Однак, рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з доведеності факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та відсутності інших спадкоємців у померлого.
Колегія суддів з вказаним висновком не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1216, 1218, 1258, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
ОСОБА_1 звернулася до суду як спадкоємець ОСОБА_4 за захистом своїх прав на спадкове майно.
Таким чином, враховуючи зазначені суб`єкти, об`єкт і зміст зазначених відносин, спірними матеріальними правовідносинами в цьому випадку є спадкові правовідносини.
За загальними правилами цивільного законодавства відповідачами у справі про визнання права власності на спадкове майно є інші спадкоємці, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної міської ради.
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, тощо.
Отже, суду першої інстанції необхідно було встановити коло спадкоємців померлого, з`ясувати хто з них прийняв спадщину у встановленому законом порядку, й відповідно вирішити питання про залучення цих осіб до участі в справі.
Територіальна громада може бути відповідачем в даній справі тільки при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину. Таким чином, суд не перевірив чи є Липецька сільська Рада Котовського району Одеської області належним відповідачем в даній справі.
Між тим, судом першої інстанції не було витребувано копію спадкової справи та не залучено до участі у справі спадкоємця ОСОБА_4 . 
Крім цього, колегія звертає увагу, що в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Котовського міськрайонного суду Одеської області із позовними вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю в одні й самі періоди часу з різними особами.
Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін у справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору.
Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.
Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі інших осіб у якості співвідповідача.
Оскільки позов пред`явлено не до всіх належних відповідачів рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову саме з цих підстав.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити. 
Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2015 року - скасувати та постановити нове судове рішення.
У задоволені позову  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Липецької сільської ради Котовського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовити у повному обсязі.
Сягнути з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 760,50 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 12 лютого 2021 року.

Головуючий:                                                                         О. В. Князюк

Судді:                                                          А.П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе