ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
24 березня 2021 року
м. Харків
Справа № 953/10954/20
Провадження № 22-ц/818/2075/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,
суддів         Бурлака І.В., Котелевець А.В.,
Учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач - Держава Україна в особі Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України,
розглянувши в порядку письмового провадження  без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на  рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року, постановлене суддею Шаренко С.Л. за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів на відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У липні 2020 року ОСОБА_1   звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з Державного бюджету України шляхом зписання з  ДКС України на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., та вирішити питання щодо судових витрат. 
В обгрунтування позову зазначено, що 04.09.2019 Лозівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за його заявою ОСОБА_1 внесено до ЄРДР відомості про вчинення гр. ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за фактом умисного невиконання рішення Московського районного суду міста Харкова від 17.08.2019 у справі № 643/2156/18. Начальником відділу РЗЗС СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області було надано доручення про проведення досудового розслідування за вищевказаним фактом, доручено вжити заходи для всебічного, повного, неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення, передбачені кримінальним процесуальним законодавством. Не провівши жодної слідчої (розшукової) дії, не вживши жодного заходу для встановлення обставин справи, 27 листопада 2019 року слідчим СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області було закрито кримінальне провадження №12019220380001327 на підставі п. 1 ч.1 ст. 284 КПК України. У зв`язку із незаконним діями слідчого щодо закриття кримінального провадження та, відповідно, протиправністю та необґрунтованістю постанови слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження від 27.11.2019 року ОСОБА_1 її було оскаржено.
Позивач зазначає, що за результатами такого оскарження ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2020 року (справа №629/6477/19) його скаргу було задоволено. У зв`язку із незаконністю та протиправністю рішення слідчого про винесення постанови про закриття кримінального провадження від 27.11.2019 року постанову було скасовано. Позивач також зазначає, що під час розгляду його скарги Лозівським міськрайонним судом Харківської області встановлено, що слідчим при винесенні постанови були порушені норми кримінального та кримінально-процесуального закону. Також встановлено, що по кримінальному провадженню слідчим не виконано необхідні слідчі дії. Крім того, позивач зазначає, що за результатами розгляду ще однієї скарги позивача процесуальним керівником - прокурором Лозівської місцевої прокуратури визнано незаконним рішення слідчого щодо закриття кримінального провадження та винесено постанову від 08.01.2020 року про скасування вказаної постанови про закриття кримінального провадження. Лозівською місцевою прокуратурою при скасуванні постанови слідчого про закриття провадження від 27.11.2019 року також було надано вказівки в порядку ст. 36 КПК України від 08.01.2020 року (лист вих. №38-1217-19 від 09.01.2020 року), в яких зазначено, що прокуратурою встановлено, що слідчим не виконано всі необхідні слідчі дії, не систематизовано матеріали кримінального провадження, внаслідок чого злочин залишається не розкритим. У зв`язку з чим Лозівською місцевою прокуратурою було доручено активізувати досудове розслідування; встановити місцезнаходження та допитати  ОСОБА_2 ; отримати тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться в Міжрайонному відділі ДВС по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова ГТУЮ в Харківській області, виконати всі інші необхідні слідчі дії. В листі від 09.01.2020 року №38-1217-19 процесуальним керівником - прокурором місцевої прокуратури зазначено, що про результати виконання вищезазначених вказівок слідчому необхідно повідомити до 30.01.2020 року. Проте, слідчим так і не здійснювалося жодної процесуальної та слідчої дії в кримінальному провадженні №12019220380001327, в т.ч. не виконувались вказівки прокурора. У зв`язку із триваючою бездіяльністю слідчого позивачем до Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області неодноразово подавалися клопотання про проведення слідчих дій, однак всі клопотання, не розглядалися у встановлений КПК України строк та залишалися без будь-якого реагування. У зв`язку з такою протиправною бездіяльністю слідчого Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області позивач вимушений був подавати скарги до органів прокуратури та до суду. Так, за результатами розгляду однієї зі скарг Лозівською місцевою прокуратурою листом від 23.03.2020 року №38-1217-19 було повідомлено та підтверджено, що досудове розслідування проводиться неефективно, письмові вказівки від 08.01.2020 року (які надіслані листом вих. №38-1217-19 від 09.01.2020 року) залишаються невиконаними. Вказаним листом також повідомлено, що у зв`язку з неналежним здійсненням досудового розслідування та не виконанням письмових вказівок прокурора від 09.01.2020 року відносно слідчих та керівництва СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області буде направлено лист до СУ ГУНП в Харківській області з вимогою притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.  У зв`язку з такою довго триваючою протиправною бездіяльністю слідчого Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області позивачем до Лозівського міськрайонного суду Харківської області знову було подано скаргу на бездіяльність слідчого. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2020 року у справі №629/6477/19 за скаргою  ОСОБА_1  визнано неправомірною бездіяльність слідчого Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019220380001327 від 04.09.2019 року, щодо не розгляду клопотання  ОСОБА_1  від 17.04.2020 року в строк не більше 3 днів; зобов`язано слідчого Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019220380001327 від 04.09.2019 року, розглянути клопотання від 17.04.2020 року в строки, визначені ст. 220 КІІК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання. В подальшому у зв`язку із повторною бездіяльністю слідчого щодо розгляду чергового клопотання позивача у справі ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.05.2020 року у справі №629/6477/19 за скаргою позивача визнано неправомірною бездіяльність слідчого Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019220380001327 від 04.09.2019 року, щодо не розгляду клопотання  ОСОБА_1  від 14.05.2020 року в строк не більше 3 днів; зобов`язано слідчого Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019220380001327 від 04.09.2019 року, розглянути клопотання від 14.05.2020 року в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результат особи, яка заявила дане клопотання. Таким чином, позивач вважає, що вищевказаними ухвалами Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2020 року, від 07.05.2020 року, від 28.05.2020 року у справі №629/6477/19, які набрали законної сили, встановлено незаконність рішень та дій слідчого Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області, а також встановлено незаконність його бездіяльності в ході здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №12019220380001327. Крім того, позивач вважає, що незаконність як дій, так і бездіяльності підтверджується листами Лозівської місцевої прокуратури (№38-1217-19 від 09.01.2020, №38-1217-19 від 23.03.2020 року), а також постановою Лозівської місцевої прокуратури про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 08.01.2020 року. Таким чином, позивач вважає, що діями органу досудового розслідування, йому спричинено моральні страждання, а тому він звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, яка завдана бездіяльністю органу досудового розслідування. 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року позовні вимоги залишені без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення як незаконне та необгрунтоване, прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права ст.ст. 23, 1174, 1176 ЦК України, та порушенням норм процесуального права ст.ст. 76-81, 263-264 ЦПК України.

Вважає, що неможливо відмовити у задоволенні позову одночасно через безпідставність та недоведеність.
Також, апеляційна скарга містить доводи які зазначені у позовній заяві. 
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управніння Національної поліції в Харківській області просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що  позивач всупереч свого процесуального обов`язку не надав належних, допустимих та достовірних доказів про спричинення йому моральної шкоди, не обгрунтував її спричинення, не довів наявності причинного зв`язку між завданою шкодою і протиправними діями (бездіяльністю).
Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
04.09.2019 Лозівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за заявою ОСОБА_1 внесено до ЄРДР №12019220380001327 відомості про вчинення гр. ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за фактом умисного невиконання рішення Московського районного суду міста Харкова від 17.08.2019 у справі № 643/2156/18.
Внаслідок тривалої бездіяльності слідчого позивачем до Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області неодноразово подавалися клопотання про проведення слідчих дій.
У зв`язку з такою протиправною бездіяльністю слідчого Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області позивач вимушений був подавати скарги до органів прокуратури та до суду.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2020 року у справі №629/6477/19 за скаргою ОСОБА_1 визнано неправомірною бездіяльність слідчого Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019220380001327 від 04.09.2019 року.
Із повторною бездіяльністю слідчого щодо розгляду чергового клопотання позивача у справі ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.05.2020 року у справі №629/6477/19 за скаргою позивача визнано неправомірною бездіяльність слідчого Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019220380001327 від 04.09.2019 року.
Крім того, ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2020 року у справі №629/6477/19 скаргу ОСОБА_1 задоволено та визнано незаконною постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Заявляючи вимоги до відповідачів, позивач, керуючись статтями 23, 1174, ст. 1176 ЦК України, як на підставу своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, посилається на ухвали слідчих суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області та постанови Прокуратури Харківської області, якими задовольнялись його скарги про бездіяльність слідчого в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019220380001327.
Таким чином, за захистом своїх прав він був вимушений зветравтись до провоохоронюваних органів та суду.
Позивач звертався із заявами про скасування постанови про закриття кримінального провадження, зі скаргами на бездіяльністю слідчого та з заявами про проведення необхідних слідчих дій до прокуратури Харківської області. 
У зв`язку із ігноруванням вказівок прокуратури слідчим Лозівського ВП ГУНП в Хароківській області ОСОБА_1 був вимушений звертатись до слідчих суддів.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Пунктами 3 та 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
За загальним правилом зобов`язання з відшкодування моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.
Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Проте, позивачем не обгрунтовано в чому саме полягає спричинення моральної шкоди в розумінні ст. 23 ЦК України, тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності спричинення моральної шкоди позивачу.
При цьому суд першої інстанції обгрунтовано посилався на практику Верховного Суду при розгляді аналогічних справ вислевлену у постановах від 17.11.2020 по справі № 607/10651/18 ( провадження№ 61-5394 св 19), від 27 березня 2019 року в справі № 243/9826/16-ц (провадження № 61-16543св18), від 11 лютого 2019 року в справі № 233/4186/16-ц (провадження № 61-17986св18), від 31 жовтня 2018 року в справі № 646/5224/17 (провадження № 61-7478св18), від 26 вересня 2018 року в справі № 638/12068/16-ц (провадження № 61-203св18).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволееня.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий                                                                      О.М. Хорошевський 

Судді:                                                                                  І.В. Бурлака 

А.В. Котелевець

Повний текст постанови складено 26.03.2021.