Справа № 161/17616/20  Провадження №33/802/67/21 	Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т. М. 	
Категорія: ст. 124 КУпАП 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Вергуна Т.С., захисника Волошиновича О.П., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця, 

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою провадження відносно  ОСОБА_2  за ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.
Судом першої інстанції відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 418434 від 23 жовтня 2020 року встановлено, що ОСОБА_2 22.10.2020 року о 21:18 год. в м. Львів, по вул. Г.УПА, буд. 73, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Matrix» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та під час перестроювання з правої смуги в ліву не дав дорогу транспортному засобу марки «Lexus ІS 300» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку в лівій смузі, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3б та п.10.3 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки суду, викладені в рішенні суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого суд прийшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що розгляд справи проводився у його відсутність. Крім того, суд не дослідив в повному об`ємі фактичні дані, без отримання технічної оцінки спеціаліста авто техніка. На думку апелянта, суд першої інстанції неправильно трактував дані технічного засобу відео фіксації, проявивши упередженість та необ`єктивніть, чим порушив вимоги ст. 245 КУпАП. Просить постанову у даній справі скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у порушенні ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Волошиновича О.П., який апеляційну скаргу заперечив та просили залишити без задоволення, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Щодо доводів апелянта про те, що справа розглядалась без його участі, то суд знаходить останні безпідставними, оскільки відповідно до протоколу серії ДПР18 №418434 від 23 жовтня 2020 року, останній був складений в присутності двох осіб, тому ОСОБА_1 не був позбавлений можливості вживати заходів для отримання інформації про розгляд справи в суді, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, де він є іншим учасником, зокрема потерпілим.
Не з`явився ОСОБА_1 на розгляд і в суд апеляційної інстанції, хоча і був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (телефонограмою від 12 січня 2021 року (а.с.58).
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Окрім цього, на адресу суду надійшло заперечення захисника Волошиновича О.П., в якому вказується, що ОСОБА_2 безпосередньо повідомив ОСОБА_1 , про час і місце розгляду справи Луцьким міськрайонним судом, що підтверджується фотознімками переписки у месенджері «Вайбер» (а.с.53-54).
Таким чином, жодних порушень, судом допущено не було.
Відповідно до ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Для наявності складу даного адміністративного правопорушення потрібно встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями, або бездіяльністю водія, які суперечать ПДР України, та наслідками у вигляді зіткнення.
Схемою місця ДТП, яка додається до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №418434 доводиться та обставина, що 22 жовтня 2020 року в місті Львів по вул. Г. УПА, біля будинку 73, сталася дорожньо-транспортна пригода, шляхом зіткнення двох автомобілів «Hyundai Matrix» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Lexus ІS 300» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . 
У вищевказаній схемі працівники поліції зафіксували механізм події, місце розташування транспортних засобів після зіткнення і видимі ознаки пошкодження останніх.
Згідно ПДР України, водій має бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б).
Згідно з п.10.3 ПДР України встановлено, що за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Разом з тим, п. 1.4., 1.5 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У поданому до суду запереченні на апеляційну скаргу, захисник Волошинович О.П. вказує, що апелянт в поданій ним апеляційній скарзі не навів жодних конкретних порушень норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції. Зазначає, що посилання апелянта про не залучення судом першої інстанції до участі у справі фахівця авто техніка є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відповідних клопотань не заявляв, а в поданій апеляційній скарзі не зазначив, для з`ясування і оцінки яких саме обставин справи необхідні спеціальні знання і які поважні причини обмежили або унеможливили подання такого клопотання або доказів ОСОБА_1 суду першої інстанції. Крім цього, ОСОБА_3 в поданій апеляційній скарзі, аналогічно не повідомляє про наявні у нього нові докази, що могли б поставити під сумнів висновки суду викладені у постанові, що оскаржується, та поважні причини їх не подання суду. 
Як в суді першої інстанції, водій автомобіля «Hyundai Matrix» ОСОБА_2 дав чіткі та послідовні покази про те, що водій автомобіля «Lexus ІS 300» ОСОБА_1 не зреагував на зміну дорожньої обстановки, виїхавши на ліву смугу руху, тим самим допустив зіткнення з його автомобілем.
Вищевказані пояснення повністю узгоджуються з дослідженим в суді першої інстанції відеозапису з камер відео спостереження, розташованих за адресою: м. Львів, вул. Г. УПА,73 та фотокарток з місця ДТП, встановлено, що автомобіль марки «Hyundai Matrix» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 рухався в правій смузі руху, по дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, і в цей час автомобіль «Lexus ІS 300» д.н.з. НОМЕР_2 рухався в попутному напрямку також в правій смузі руху. В подальшому, на транспортному засобі марки «Hyundai Matrix» ввімкнувся лівий покажчик повороту, а водій, який керував автомобілем «Lexus ІS 300» д.н.з. НОМЕР_2 не зреагував на зміну дорожньої обстановки, виїхавши на ліву смугу руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai Matrix». 
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а доводи апеляції фактично були досліджені та об`єктивно спростовані при розгляді справи суддею першої інстанції.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Тому підстав для скасування постанови судді першої інстанції, на що вказує потерпілий ОСОБА_1 у своїй апеляції, немає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_2 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду                         О.М.Клок