ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7512/20                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представника позивача Алексєєвої О.Є., представника відповідача Сірика Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Аварійно-технічний центр" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
 В С Т А Н О В И В : 

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр»  звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.03.2020 №0002181304 та №0002161304.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що висновки відповідача про сплату позивачем податку на доходи фізичних осіб та військовий збір спростовуються бухгалтерською документацією. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.09.2020 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі.  
Приймаючи у справі рішення, суд першої інстанції зазначив, що наданою позивачем оборотно-сальдовою відомістю підтверджується, що підприємством було нараховано та перерахований податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, з яких вбачається переплата.  
Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями позивачем вимог податкового законодавства відповідачем прийняті спірні рішення правомірно.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якій вказав про правильність висновків суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.

Обставини, встановлені судом.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що співробітником Головного управління ДПС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, за результатами  якої складено акт від 31.10.2019 №182/10-36-05-14/20055078.
В акті перевірки зазначено, що встановлені  порушення позивачем:
          Пункту 176.2, статті 176, підпункту  168.1.2, підпункту  168.1.5, підпункту 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, а саме згідно із наданими для перевірки щоденними виписками банків та платіжними дорученнями встановлено неперерахування (неповне) перерахування податку з доходів фізичних осіб з нарахованого та виплаченого доходу за відповідні звітні періоди на загальну суму 430139,59 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі -144501,41 грн.( травень 2016 - 77556,45 грн., червень 2016 - 6486,45 грн., вересень 2016 - 49426,21 грн., листопад 2016 - 11032,30 грн.), за 2017 рік в сумі - 113544,44 грн.( січень 2017-18505,66 грн., лютий 2017- 14801,70 грн., квітень 2017- 8287,17 грн., червень 2017- 4826,99 грн., липень 2017-13477,08 грн., жовтень 2017- 13038,49 грн., листопад 2017 - 40607,35 грн.), за 2018 рік в сумі - 124057,51 грн.( січень 2018- 20833,35 грн., травень 2018- 20841,53 грн., липень 2018-24105,43 грн., серпень 2018- 2609,43 грн., жовтень 2018- 36860,43 грн., листопад 2018-18807,34 грн.), за 2019 рік в сумі - 48036,23 грн.( січень 2019- 43584,05 грн., лютий 2019-4452,18 грн.);
пункт  119.2  ст.119. та пункту  176.2  ст.176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI  (із змінами та доповненнями);
пункту  176.2, статті  176, підпункту  168.1.2, підпункту  168.1.5, підпункту 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, а саме згідно із наданими для перевірки щоденними виписками банків та платіжними дорученнями, встановлено неперерахування (неповне) перерахування військового збору з нарахованого та виплаченого доходу за відповідні звітні періоди на загальну суму 66813,71 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі - 8422,63 грн. (червень 2016 -123,89 грн, липень 2016 -2259,53 грн., вересень 2016 - 6039,21 грн.), за 2017 рік в сумі - 27794,34 грн.( січень 2017- 9129,66 грн., квітень 2017- 690,62 грн., вересень 2017-7922,59 грн., листопад 2017- 10051,47 грн.), за 2018 рік в сумі - 21150,47 грн. (січень 2018-727,90 грн., лютий 2018- 806,88 грн., квітень 2018- 6702,75 грн., травень 2018- 5070,19 грн., липень 2018-3181,00 грн., серпень 2018- 256,65 грн., жовтень 2018- 4405,10 грн.) за 2019 рік в сумі - 9446,27 грн. ( січень 2019- 6130,81 грн., березень 2019- 3315,46 грн.).
На підставі висновків вказаного акта відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:
- від 04.02.2019 №0004301304, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 712344,18 грн., з яких 430139,59 грн. - податкове зобов`язання, 282204,59 грн. - штрафні санкції;
- від 04.12.2019 №0004321304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати військового збору в розмірі 116297,09 (основного платежу -66813,71 грн., штрафні санкції - 49483,38 грн.
За наслідками адміністративного оскарження Рішенням Державної податкової служби України «Про результати розгляду скарг» від 10.02.2020 №5096/6/99-00-09-05-04-06    скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 04.12.2019 №0004301304, №0004321304 в частині визначення грошових зобов`язань податку на доходи фізичних осіб та військового збору з урахуванням їх фактичної сплати, в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін.
В подальшому, на підставі рішення від 10.02.2020 №5096/6/99-00-09-05-04-06, Головним управлінням ДПС у Київській області прийнятті податкові повідомлення-рішення:
- від 10.03.2020 №0002181304, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 487467,94 грн., з яких 205264,35 грн. - податкове зобов`язання, 282204,59 грн. - штрафні санкції;
- від 10.03.2020 №0002161304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати військового збору в розмірі 76974,46 грн., з яких 27491,08 грн. - податкове зобов`язання та 49483,38 грн. - штрафні санкції.
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.     
Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Відповідно до пункту  164.1  статті  164 ПК України  базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно з положеннями підпункту  164.2.1  пункту164.2  статті  164 ПК України  до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Відповідно до підпунктів  168.1.1,  168.1.2  пункту  168.1  статті  168 ПК України  податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в  статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.
За змістом підпункту  168.1.5  пункту  168.1  статті  168 ПК України  якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.
Відповідно до п.126.1    ст.126 Податкового кодексу України    у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно з п.127.1    ст.127 Податкового кодексу України    ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановленихрозділом  IV цього Кодексу.
Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченогопунктом    169.4    статті    169цього    Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього    Кодексу.
Вказаною нормою п.127.1    ст.127 Податкового кодексу України    встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.
          Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, утримання чи сплата податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.
Матеріалами справи, а саме оборотньо-сальдовою відомістю підтверджується, що позивачем нараховувались та перераховувався податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, та мала місце переплата на рахунку на кожну дату операції.
Внаслідок вказаного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що коли мають місце нарахування та обліковується переплата, контролюючий орган не може притягнути платника податків до відповідальності відповідно до    ст.127 Податкового кодексу України    за «ненарахування», «неутримання», «несплату (неперерахування)» позивачем податків, оскільки фактично відсутній склад порушення, передбаченого вказаною статтею.
Відповідачем на погляд суду неправомірно при розрахунку недоплачених сум не враховувались системні переплати підприємства з ПДФО, які існували на початок кожного звітного періоду і фактично перекривали (компенсували) кожну суму виявленої недоплати.
З огляду на вказане, доводи апелянта щодо правомірності спірних рішень не заслуговують уваги. 
          Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено належними та допустимими доказами протиправність спірних рішень.
Також, надаючи оцінку всім іншим доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі  ст. 6 КАС України  та  ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно  ст. 316 КАС України  залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Повний текст виготовлено 16.01.2021 р.
Керуючись ст.ст.  243,  244,  250,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд

                                                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2020 р. - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Аварійно-технічний центр" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                                                                                                                                                                                                                                           

Колегія суддів:                                                                                              О.В. Карпушова  

                                                                                                             Л.В. Губська

                                                                                                              О.В. Епель