Ухвала
 
24 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 665/102/18
провадження № 61-19840св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Радченка С. В., Кузнєцової О. А.,                  Орловської Н. В.,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.
Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 23 травня              2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 23 травня                2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги                 ОСОБА_1 задоволено частково.
Визначено, що частка померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 становила 1/2 частину на житловий будинок «А», прибудову «а» та ганок «а1».
Визнано за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на                    1/4 частину домоволодіння, розташованого на АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А», прибудови «а» та ганку «а1».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,             в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2 та витребувано справу із суду першої інстанції.
У січні 2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 . У відзиві позивач вказує, що заперечує проти задоволення касаційної скарги.
Крім того, у касаційній скарзі викладено клопотання про зупинення дії постанови Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивовано тим, що наразі право власності на спірний будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 . Виконання оскарженої постанови апеляційного суду матиме наслідком скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на спірний будинок в цілому за ОСОБА_2 та здійснення державної реєстрації у порядку спадкування на 1/4 частину житлового будинку за ОСОБА_1 . Ці дії, у разі скасування оскарженої постанови апеляційного суду, призведуть до того, що особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно буде звертатись з позовом до суду про скасування відповідних записів у Реєстрі, нести додаткові фінансові витрати.
Тлумачення статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення дії судового рішення. Проте вказані в клопотанні обставини щодо зупинення дії судового рішення не свідчать про наявність підстав для зупинення і до касаційної скарги не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення дії судового рішення. Тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Херсонського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку відмовити.
Справу № 665/102/18 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                           М. М. Русинчук
 
          Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       В. І. Крат