П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2342/20	
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів - Джабурії О.В.,
                                  - Кравченка К.В.,
при секретарі судового засідання - Болтушенка А.О., 
за участю: представника позивача - адвоката Ковальчук Ірини Миколаївни,
                  представника апелянта Якуби Андрія Олеговича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

21 липня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника, звернулася до суду із адміністративним позовом до Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, у якому просить:
визнати незаконним   та скасувати розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 13.08.2020 №27-ос "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ";
стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 20000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що при накладенні дисциплінарного стягнення відповідач порушив процедуру притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, неправильно оформив матеріали дисциплінарної справи, не врахував реальних обставин виконання нею повноважень за посадою та факт підтвердження правомірності її дій, який встановлений в результаті дисциплінарного провадження, порушеного за скаргою ОСОБА_2 . Кім того, відповідач, здійснючи пошук кваліфікованого юриста у складі дисциплінарної комісії, розповсюдив інформацію про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що завдало шкоди її репутації як депутата міської ради та негативно вплинуло на здоров`я та загальний морально-емоційний стан і стосунки із колегами, у зв`язку із чим просить суд відшкодувати завдану моральну шкоду.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що дотримався усіх нормативно-правових норм під час проведення дисциплінарного провадження та притягнення позивача до дисциплінарної відповідності. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, моральну шкоду - відсутньою, а витрати на правничу допомогу - завищеними.
Позивач надала відповідь на відзив, у якій додатково послалася на доводи викладені у позовній заяві із зазначенням, що відповідачем у поданому відзиві їх не спростовано. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Бериславської РДА від 13.08.2020 року №27-ос "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ".
Стягнуто з Бериславської РДА на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 10000 (десять тисяч) грн.
Стягнуто з Бериславської РДА  на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Стягнуто з Бериславської РДА на користь ОСОБА_1  витрати на правничу допомогу у сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.           Зокрема, апелянт зазначає, що судом не враховано факт, що позивачем, як фактичним керівником управління, не проведено відповідних роз`яснень та інформування населення, а також осіб, що надають ритуальні послуги, про порядок проведення безоплатного поховання померлих осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, учасників бойових дій та інших осіб, перелік яких затверджений постановою Кабміну від 28.10.2004 № 1445.
Судом не враховано, що на момент поховання ОСОБА_3 , який був ліквідатором аварії на ЧАЕС, з вини позивача, як фактичного керівника управління соціального захисту населення Бериславської РДА, між цим управлінням та ФОП ОСОБА_4 , яка надає ритуальні послуги, не було укладено договору на організацію та проведення поховання осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій тощо. Вказані обставини виключали можливість для ОСОБА_2 належним чином оформити договір-замовлення на поховання чоловіка та здійснити його поховання безкоштовно.  
Дисциплінарний проступок позивача виразився у неналежному, некомпетентному виконанні своїх службових обов`язків, що в повному обсязі встановлено дисциплінарною комісією. 
Також апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції про порушення строків проведення дисциплінарного провадження, яке здійснене відповідно до ст. 77 Закону України "Про державну службу" та п. 35 Порядку №1039.
Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
Розпорядженням голови Бериславської РДА Херсонської області Ставроста Р.Р. від 13.08.2020 № 27-ос застосовано до ОСОБА_1 , як заступника начальника управління соціального захисту, начальника відділу державної допомоги управління соціального захисту населення Бериславської РДА дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність (т.1 а.с. 14).
Не погодившись із таким розпорядженням, позивач звернулась до суду.
Судом першої інстанції витребувано у відповідача копію дисциплінарної справи, за результатом розгляду якої прийняте спірне розпорядження, та яка свідчить про наступні обставини.
Дисциплінарна комісія стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» у Бериславській РДА Херсонської області утворена розпорядженням голови Бериславської РДА від 25.06.2020 №236 у складі шести осіб (т. 2 а.с. 23).
Розпорядженням голови Бериславської РДА від 01.07.2020 №16-ос визначено, зокрема, відкрити дисциплінарне провадження по відношенню до заступника начальника, начальника відділу державних допомог управління соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 щодо неналежного виконання нею своїх посадових обов`язків (т. 2 а.с. 24).
Розпорядженням голови Бериславської РДА від 10.07.2020 №18-ос до розпорядження від 01.07.2020 №16-ос внесено доповнення пунктом 3, яким визначено дисциплінарне провадження здійснити протягом місяця (т.2, а.с. 110).
Підставою для розпорядження від 01.07.2020 №16-ос   зазначено доповідну записку т.в.о. керівника апарату РДА.
Із доповідної записки т.в.о. керівника апарату РДА, яка не містить ані номеру, ані дати її складання, ані відмітки про реєстрацію канцелярією РДА, слідує, що автор доповідає голові РДА про надходження скарги гр. ОСОБА_2 про відмову у відшкодуванні витрат на поховання її чоловіка. З урахуванням зазначеного т.в.о. керівника апарату РДА формує пропозиції надати заступнику начальника управління соціального захисту населення РДА ОСОБА_1 пояснення щодо причин, які призвели до таких наслідків, та вжити заходів дисциплінарного впливу відносно ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 22).
Наведене свідчить, що підставою для проведення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 фактично є скарга гр. ОСОБА_2 про відмову управлінням соціального захисту населення Бериславської РДА у відшкодуванні фактично понесених витрат на поховання її чоловіка - ліквідатора аварії на ЧАЕС І категорії, особи, прирівняної до інваліда війни ІІІ групи.
02 липня 2021 року дисциплінарна комісія в складі п`яти осіб одноголосно вирішила розпочати розгляд дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом №2 засідання комісії. Під час засідання комісії також запропоновано надати позивачу пояснення щодо порушеного питання (т.2, а.с. 41), які голові дисциплінарної комісії надано 08.07.2020 (т. 2 а.с. 47 - 48).
Зокрема, ОСОБА_1 пояснила, що гр. ОСОБА_2 12 березня 2020 року звернулась до начальника відділу персоніфікованого обліку управління соціального захисту населення районної державної адміністрації (далі - управління) Гудим Н.М. з письмовою заявою (т. 2 а.с. 49) щодо відшкодування витрат на поховання її чоловіка ОСОБА_3 , особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та надала пакет документів. Розглянувши заяву, відповідний пакет документів, начальником відділу персоніфікованого обліку Гудим Н.М. надано гр. ОСОБА_2 усне роз`яснення щодо невідповідності договору про надання ритуальних послуг чинному законодавству та про те, що за вищезазначеною компенсацією має звернутись виконавець ритуальних послуг відповідно до Порядку проведення безоплатного поховання померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності і осіб з інвалідністю внаслідок війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1445 (далі - Порядок) та запропоновано звернутись із заявою до районної комісії з питань надання одноразової матеріальної допомоги мешканцям Бериславського району, які опинились у скрутному становищі внаслідок непередбачених обставин, за рахунок районного бюджету для отримання матеріальної допомоги. Також управлінням 18 березня 2020 року направлено на адресу громадянки письмову відповідь з вищезазначеного питання за підписом ОСОБА_1 (т.2 а.с. 56).
Позивач вказала, що 14.04.2020 за резолюцією Ставроста Р., голови РДА до управління надійшла скарга гр. ОСОБА_5 , в якій вона вважає дії службових осіб управління неправомірними (т.2 а.с. 57). Зі змісту самої скарги, датованої 23.03.2020, слідує, що ОСОБА_2 просить, зокрема, провести службове розслідування за фактом неправомірних дій службових осіб управління соцзахисту населення Бериславської РДА та притягнути винних осіб до дисциплінарної відповідальності (т.2, а.с.29).
Також у поясненнях вказано, що 15.04.2020 ОСОБА_1 особисто, як зазначено в резолюції, доповіла голові райдержадміністрації та надала до РДА письмову доповідну з обґрунтуванням вищезазначеного питання (т.2 а.с. 58), в якій із посиланням на нормативно-правові акти, зазначено, що  гр. ОСОБА_2 не можуть бути відшкодовані витрачені кошти на поховання, оскільки таке відшкодування проводиться за рахунок коштів обласного бюджету виконавцю ритуальних послуг. Станом на 15 квітня 2020 року заявок та інших належних документів від ритуальної служби до управління не надходило та, оскільки гр. ОСОБА_5 відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера, розрахувалась за поховання самостійно, виконавці ритуальних послуг не потребують відшкодування витрат на безоплатне поховання з обласного бюджету.
24 липня 2020 позивача повідомлено, що засідання дисциплінарної комісії відбудеться 30.07.2020 о 15:00 (т.2, а.с. 131).
Протоколом №3 від 30.07.2020 зафіксовано процедуру розгляду дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , за наслідком якої комісією в складі чотирьох осіб одноголосно прийнято рішення про наявність в її діях ознак дисциплінарних проступків передбачених п.п. 2,5,7 п. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а також про визначення рекомендації суб`єкту призначення щодо обрання  виду дисциплінарного стягнення, а саме винесення позивачу попередження про неповну службову відповідальність (т.2, а.с. 150-158).
За результатами розгляду дисциплінарної справи 04.08.2020 дисциплінарна комісія в складі двох осіб, а саме голови і секретаря комісії склала відповідне подання де зазначила висновок комісії про наявність в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарних проступків, передбачених п.п. 2,5,7 п. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу». Видом стягнення  рекомендовано застосувати попередження про неповну службову відповідальність (т.2 а.с. 167-168).
За результатом розгляду даного подання голова РДА спірним розпорядженням від 13.08.2020 № 27-ос застосував до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, діяв необґрунтовано, не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Дисциплінарне провадження щодо позивачки порушено за скаргою ОСОБА_2 , проте дисциплінарною комісією дана скарга не розглядалась по суті, результати її розгляду не відображені у Поданні, порушення прав ОСОБА_2 не підтвердилось під час дисциплінарного провадження, тобто за відсутності жодних ознак дисциплінарного проступку, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VІІІ, відповідач   наклав на позивачку дисциплінарне стягнення за дії, що не були предметом порушення дисциплінарного провадження та вчинення яких не встановлено та не доведено матеріалами дисциплінарної справи. Присуджуючи позивачу відшкодування моральної шкоди в розмірі 10  000,00 грн, суд визнав належним обґрунтування факту її заподіяння підтвердженого доведеними обставинами. При цьому, первісно визначений розмір 20000,00 грн судом визнано непропорційним порівняно із характером спричинених моральних страждань, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості. 
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями частини другої  статті 19 Конституції України  обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Правовий статус державних службовців, підстави та порядок притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, а також її види передбачені  Законом України «Про державну службу» №889-VІІІ  (далі - Закон України №889-VІІІ).
Статтею 64 Закону України №889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Матеріали справи підтверджують, що відкриття дисциплінарного провадження обґрунтовано неналежним виконанням позивачем своїх посадових обов`язків, основою для чого стала скарга гр. ОСОБА_2 .
Відповідно до частини першої статті 65 Закону України №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за який до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
За приписами частини другої статті 65 Закону України №889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема: 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.
Згідно із частиною першою статті 66 Закону України №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення, зокрема 3) попередження про неповну службову відповідність.
Відповідно до частин першої - третьої статті 67 Закону №889-VІІІ дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є, зокрема, 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород.
Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.
Частина п`ята статті 74 Закону України №889-VІІІ встановлює, що дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.
З аналізу положень вищезазначених правових норм слідує, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця, дисциплінарне стягнення може бути застосоване не пізніше шести місяців з дня виявлення проступку, а також не застосовується після спливу одного року після його вчинення, а обраний вид стягнення має бути співмірним з дисциплінарним проступком, тобто враховувати його тяжкість та вину державного службовця, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. 
Відповідно до статті 69 Закону України №889-VІІІ для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 73  Закону України № 889-VІІІ з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Матеріали дисциплінарної справи підтверджують вірність висновків суду першої інстанції, що факти, викладені у доповідній записці т.в.о керівника апарату Бериславської РДА щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_2 та вжиття заходів дисциплінарного впливу відносно ОСОБА_1 , яка стала підставою для порушення дисциплінарного провадження, не знайшли свого підтвердження під час дисциплінарного провадження.
Вищевказані висновки обґрунтовуються, зокрема, листами вищестоящих організацій, а саме Херсонської обласної державної адміністрації від 04.05.2020 № С- 2272, Департаменту соціального розвитку Херсонської обласної державної адміністрації від 09.07.2020 № 6825-05-10/0/20/022.2.1-1599, Херсонської обласної державної адміністрації від 17.07.2020 № 11160/0-20/65/322-6913, Департаменту соціального розвитку Херсонської обласної державної адміністрації від 28.07.2020 № 6539-08-1/0/20/022.2.1-1766 про відсутність в управління соціального захисту населення Бериславської РДА правових підстав для відшкодування ОСОБА_2     витрат на поховання її чоловіка(т. 2 а.с. 66 - 68, 72, 134 - 136, 140-141).
При цьому, проаналізувавши зміст Порядку проведення безоплатного поховання померлих (загиблих) учасників бойових дій та його фінансування за рахунок коштів державного бюджету, затвердженого розпорядженням голови ОДА від 11.03.2005 №230 (т.2, а.с.44), судова колегія зазначає, що на підставі пункту 7 компенсація витрат на поховання здійснюється тільки виконавцям ритуальних послуг, а не особі, яка зобов`язалася поховати померлого.
По суті при зверненні ОСОБА_2 до відповідного виконавця ритуальних послуг, останній мав безоплатно здійснити поховання та самостійно у встановленому порядку звернутися до управління соціального захисту населення Бериславської РДА з метою отримання компенсації допущених на поховання витрат.
Судова колегія звертає увагу, що встановлення відповідності вищевказаного порядку приписам законодавства України, а також наявності у ОСОБА_2 права на компенсацію витрат поховання її чоловіка не є предметом даного спору, про що вірно зазначав суд першої інстанції.
За таких умов не вбачається, що відмова ОСОБА_2 в листі від 18.03.2020 №01-21/02-Н55/20 має безумовно протиправний характер та є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, який даний лист підписала в статусі заступника начальника управління соцзахисту населення.
Статтею 75 Закону України №889-VІІІ передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Судова колегія звертає увагу, що обов`язковою умовою для застосування дисциплінарного стягнення є забезпечення дотримання гарантованого Законом України №889-VIII права державного службовця на участь у процесі з`ясування обставин вчинення дисциплінарного проступку та визначення виду стягнення, зокрема, права на надання пояснень, документів і матеріалів, ознайомлення з дисциплінарною справою, надання зауважень, клопотань про вжиття додаткових заходів щодо з`ясування певних обставин та інше.
Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 в ході дисциплінарного провадження надала відповідні пояснення вказаним обставинам, проте комісією їм не надано належної оцінки.
Обґрунтовуючи невиконання або неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, дисциплінарна комісія в протоколі від 30.07.2020 та поданні від 04.08.2020 послалася на пп.35 п.7 (з урахуванням доводів відповідача про допущену описку при зазначенні п. 6) Положення про управління соціального захисту населення Бериславської РДА, затвердженого розпорядженням від 18.06.2018 №292, яким визначено, що управління інформує населення з питань, що належать до його компетенції, роз`яснює громадянам положення нормативно-правових актів з питань, що належать до його компетенції, у тому числі через засоби масової інформації, а позивачка в межах наданих повноважень не забезпечила ефективне виконання даної функції.
При цьому, в протоколі №3 від 30.07.2020 відповідач вказує, що позивач фактично є в.о. начальника управління, проте матеріали справи дану обставину не підтверджують.
Посадова інструкція начальника управління соціального захисту населення (т.2, а.с.9) та відповідне Положення про управління (т.2, а.с.104) свідчать, що саме начальник несе персональну відповідальність за організацію та результати діяльності управління.
Наказ Бериславської РДА Херсонської області від 12.03.2019 №27-вп підтверджує, що безпосередній керівник ОСОБА_1 з 13.03.2019 та станом на час виникнення спірних правовідносин перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (т.2, а.с. 15).
Проаналізувавши посадові інструкції, начальника, заступника начальника, а також Положення про управління соцзахисту населення (т.2, а.с.9,11,94-106), судова колегія не вбачає, що за відсутності начальника управління його заступник автоматично стає виконуючим обов`язки на даній посаді.
Відповідачем не виконано свого обов`язку щодо належного призначення ОСОБА_1 в.о. начальника управління соцзахисту населення, а тому стверджувати, що саме вона має нести персональну відповідальність за його діяльність неможливо. 
Крім того, позивач надавала пояснення від 29.07.2020 про те, що стосовно питання проведення безоплатного поховання померлих (загиблих) учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни за рахунок коштів обласного бюджету постійно проводиться роз`яснювальна робота з сільськими радами, організаціями, які надають ритуальні послуги та оновлювалася інформація на стендах управління.
Відповідач в протоколі від 30.07.2020 вказував, що відсутність на стендах відповідної інформації підтверджується фотозйомкою, проте жодних доказів даному факту не надав.
Також Бериславська РДА Херсонської області вказує, що голова Бериславського районного в Херсонській області осередку всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» ОСОБА_6 особисто 11.11.2019 повідомив управління соцзахисту про смерть ОСОБА_3 (т.2, а.с.123, 154), проте дані обставини також не підтверджені належними доказами.
При цьому у поясненнях від 29.07.2020 ОСОБА_1 зазначила, що інформаційно-роз`яснювальна робота особисто з головою осередку та членами спілки про Порядок проведення безоплатного поховання померлих (загиблих) учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни за рахунок коштів обласного бюджету, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 11 березня 2005 року № 230 не проводилась, так як згідно даного положення, проводиться безкоштовне поховання осіб, яким встановлено статус відповідно  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». До вищезазначеного статусу відносяться лише 4 особи ЧАЕС та чи є вони членами спілки управлінню не відомо, а написати повідомлення особисто особам, які мають інвалідність внаслідок війни та учасникам бойових дій або членам їх сімей позивач вважала некоректним. 
Вірними є висновки суду першої інстанції, що дисциплінарної комісією не надано належної оцінки цим поясненням, не досліджено, яка роз`яснювальна робота та коли фактично проведена управлінням соцзахисту.
Посилання апелянта на те, що управлінням не проводилася роз`яснювальна робота з надавачами ритуальних послуг у Бериславському районі, зокрема, з ФОП ОСОБА_4 ,  на момент поховання ОСОБА_3 , не укладено договір на організацію та проведення поховання осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, на думку удової колегії, не підтверджує обґрунтованість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яка перебуваючи на посаді заступника начальника відділу не була уповноважена щодо підписання такого договору (т.2, а.с. 104).
Факт підписання позивачем договору з ФОП ОСОБА_4 06.07.2020 не був підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а тому колегія суддів йому правову оцінку не надає.
Підписання ОСОБА_1 04.01.2019 договору від імені управління соцзахисту (з урахуванням, що цього дня обов`язки начальника управління виконувала ОСОБА_7 т.2, а.с. 146) з ФОП ОСОБА_8 на організацію та проведення поховання осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності не може бути підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, навіть за умови реального вчинення позивачкою дисциплінарного порушення, через сплив строку притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, про що вірно зазначав суд першої інстанції, оскільки минув один рік після його вчинення (ч.5 ст. 74 Закону України №889-VІІІ).
Висновки у поданні від 04.08.2020 про те, що ОСОБА_1 не дотрималась правил етичної поведінки державного службовця, зокрема пунктів 4, 5 розділу II Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2018 року №158, що розцінюється як дисциплінарний проступок за підпунктом 2 пункту 2  статті 65 Закону України «Про державну службу», проявивши зневагу та упередженість, принизивши гідність ОСОБА_2 , яка є вдовою ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, нагородженого орденом «За мужність» III ступеня, змусила її відчувати моральні страждання та вчасно не забезпечила належний соціальний захист, є необґрунтованими, оскільки відмова ОСОБА_2 у відшкодуванні витрат на поховання її чоловіка здійснена з правовим обґрунтуванням, що виключає упередженість позивача до даної громадянки.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що матеріали дисциплінарної справи не містять доказів зневаги та приниження ОСОБА_1 гідності ОСОБА_2 та завдання останній моральних страждань саме позивачем.
Згідно із частиною першою статті 71 Закону №889-VІІІ Порядок  здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабміном України, зокрема, його затверджено постановою від 04.12.2019 №1039.
Проаналізувавши вказаний порядок, судова колегія вбачає ряд процесуальних порушень, які допустив відповідач у ході дисциплінарного провадження.
Відповідно до п.4,5 Порядку №1039 дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.
Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 15 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до одного місяця.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Закону України №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
Враховуючи, що дисциплінарне провадження по відношенні до позивача відкрито 01.07.2020, то прийняттям рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення мало відбутися до 30.07.2020, оскільки в розпорядженні про відкриття дисциплінарного провадження від 01.07.2020 року № 16-ос (з урахуванням розпорядженням голови РДА від 10.07.2020 року    №18-ос ) визначено місячний строк проведення дисциплінарного провадження.
Матеріали справи підтверджують, що Бериславською РДА вказані строки порушено, а доводи апелянта, що 30.07.2020 відбулося засідання дисциплінарної комісії, висновків суду не спростовують.
Відповідно до пунктів 10,11,12 Порядку №1039 (в редакції чинній на час здійснення дисциплінарного провадження) дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.
До складу дисциплінарної комісії повинно бути включено щонайменше одну особу, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом, а також представника служби управління персоналом, які є працівниками органу, в якому утворюється відповідна дисциплінарна комісія.
До роботи Комісії, дисциплінарної комісії за її рішенням можуть залучатися відповідні експерти (фахівці).
У разі неможливості утворення в державному органі дисциплінарної комісії дисциплінарні провадження щодо державних службовців зазначеного органу здійснюються дисциплінарною комісією державного органу вищого рівня в порядку підпорядкування.
Вірними є висновки суду першої інстанції про порушення п.10,11 Порядку №1039, оскільки до складу дисциплінарної комісії не включено особу, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом.
В якості фахівця запрошено ОСОБА_9 , який не має вищої юридичної освіти (наявна лише копія диплому молодшого спеціаліста - т. 2 а.с. 148).
На підставі викладеного судова колегія погоджується з висновками суду, що дана особа не може вважатися фахівцем в галузі права та надавати рекомендації чи висновки дисциплінарній комісії.
Відповідно до п. 33,34 Порядку №1039 дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.
  Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.
Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.
В порушення зазначеної норми подання від 04.08.2020 підписано лише головою та секретарем дисциплінарної комісії без підписів ще двох членів даної комісії.
За встановлених в цій справі обставин та наведеного правового регулювання колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач без врахування всіх необхідних критеріїв дійшов висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2 та 5 статті 65 Закону України №889-VII. Висновок у оскаржуваному розпорядженні зроблений відповідачем без повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин та без належної оцінки, оскільки дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Крім того, наявність порушень під час дисциплінарного провадження дає підстави стверджувати про неправомірність накладеного стягнення.
Судова колегія також вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо можливості стягнення на користь позивача за завдану їй моральної шкоду 10  000,00 грн з огляду на те, що обґрунтування її спричинення підтверджуються матеріалами справи.
ОСОБА_1 вказувала, що моральна шкода проявилася у тому, що під час розгляду дисциплінарного провадження про його проведення повідомлено всі можливі структури і організації, атмосфера, що складалася у колективі, спричинила погіршення стану її здоров`я та вона змусила подати заяву про звільнення.
Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.
Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Матеріали справи підтверджують висновки суду першої інстанції, що головою дисциплінарної комісії неоднократно надсилалися листи різним суб`єктам (т.2, а.с. 120,121,116, 130, 119, 142, 143, 144) з повідомленням, що відносно заступника начальника, начальника відділу державних допомог управління соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 відкрите дисциплінарне провадження щодо неналежного виконання нею своїх посадових обов`язків із пропозицією відрядити для роботи комісії особу із юридичною освітою або надати відповідні документи.   
Вірними є доводи позивача, що розповсюдження серед значного кола осіб інформації про порушення щодо позивача дисциплінарного провадження щодо неналежного виконання нею своїх посадових обов`язків знизило її ділову репутацію, як державного службовця, що вплинуло на відносини із колегами, а також на її емоційно-психологічний стан.
При цьому, судом першої інстанції враховано доводи відповідача та з міркувань розумності, виваженості та справедливості зменшено розмір моральної шкоди з 20 000,00 грн до 10  000,00 грн. 
Враховуючи, що апелянт не наводить жодних доводів щодо визначеного судом першої інстанції розміру моральної шкоди, то судова колегія не вбачає обґрунтованих підстав для його зменшення.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 24 березня 2021 року

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В. Кравченко