Справа № 431/526/21 
Провадження № 33/810/39/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 17 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,
встановила:

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 ,визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 23 січня 2021 року о 07 годині 35 хвилин в м. Старобільськ по вул. Гаршина, 69 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2111, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, за адресою: м. Старобільськ, вул. Монастирська, 67 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову суду особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить закрити провадження по справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що протокол серії БД № 293933 від 23.01.2021 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи свідків. 
Крім того, посилається на те, що показання свідків зазначені в поясненнях є нікчемними з юридичної точки зору та повністю розходяться з зафіксованим на відеозаписах з нагрудної камери інспектора поліції.
Також, зазначає, що в нього повністю були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейськими було їх вигадано у зв`язку з тим, що в них стався конфлікт, оскільки він не порушував ПДР, але його переконували в іншому.
В апеляційній скарзі посилається на практику Європейського суду з прав людини та постанову Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»

Перевіривши матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КпАП України адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по відмові від проходження медичного огляду на предмет наркотичного сп`яніння підтверджені дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду справи доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 293933 від 23.01.2021 р. (а.с.1);
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП Старобільське РТМО від 23.01.2021 року 07.55 годин стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.2)
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 23.01.2021 року, яка пояснила, що 23.01.2021 року вона була запрошена бути свідком при складенні адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 , який відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. (а.с. 3)
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 23.01.2021 року, яка пояснила, що 23.01.2021року вона була запрошена бути свідком при відмові ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінці, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. (а.с. 4)

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а оскільки останній відмовився від огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим, в присутності двох свідків, дії ОСОБА_1 було розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення від 23.01.2021 року серії БД № 293933, складений відповідно до чинного законодавства, зокрема, в ньому викладені суть адміністративного правопорушення та здійснено опис установлених обставин, Інспектором також було зазначено, які саме в правопорушника були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, що в подальшому і стало підставою для висловлення пропозиції поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння, на що в даному випадку особа правопорушник не погодився.

Також, з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його, відповідно до зазначеної Інструкції було складено в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно з письмовими поясненнями яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.п. 3,4). Так, з письмових пояснень вказаних свідків вбачається, що в них містяться детальні особисті дані опитуваних осіб, їм роз`яснені ст. 63 Конституції України, та в кінці пояснень міститься запис, про те, що: «пояснення написано власноручно» та «з моїх слів записано вірно, мною прочитано», що цілком обґрунтовано дає підстави вважати про що дані особи підтверджують саме ті дані, які викладені в поясненнях, що і було засвідчено їх власноручними підписами.

Відеозаписи з нагрудної камери інспектора поліції відображають ту обставину, що після зупинки поліцейськими його транспортного засобу ОСОБА_1 конфліктував із працівниками поліції, зауважуючи про невідповідність їх зовнішнього вигляду, бажання мати захисника та "призупинити розгляд справи", пояснюючи про те, що його зовнішній вигляд пов`язаний недосипанням; під час знаходження у лікувальному закладі ОСОБА_1 , після роз`яснення йому порядку процедури медичного огляду, заперечував проти його проходження у зазначеному медичному закладу, вимагаючи пройти огляд у лікарні м.Лисичанська Луганської області.

У присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, про що був складений протокол та свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 засвідчили у своїх поясненнях факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та засвідчили свої пояснення особистим підписом.

У протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на зазначені письмові пояснення свідків на окремих, доданих до протоколу, аркушах.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та підтвердженими доказами.

Адміністративне стягнення накладене у межах строків, передбачених ст.38 КпАП України, з урахуванням характеристики особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи; його вид та розмір відповідають межам санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлених судом обставин, протирічать наявним у справі доказам і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.130,294 КпАП України, суддя

постановила:.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 17 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 ,визнано винним за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя                                                       О.В.Рябчун