Ухвала
 
25 січня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 630/637/17
провадження № 61-9808св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, після уточнення якого у грудні 2017 року просив визнати право спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частках, а саме визнати за ним та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині на незавершений будівництвом житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а» разом з господарськими будівлями та спорудами і визнати за кожним з колишнього подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки за вказаною адресою загальною площею 1 500 кв. м, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.
 
Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Визнано право спільної сумісної власності на садибу (домоволодіння) АДРЕСА_1 в рівних частках за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме визнано право власності на 1/2 частину за ОСОБА_2 та право власності на 1/2 частину за ОСОБА_1 на незавершений будівництвом житловий будинку № 120 (літ. «А-1») з верандою літ. «а» разом з господарськими будівлями та визнано право власності по 1/2 частині кожного на земельну ділянку за вказаною адресою загальною площею 1 500 кв. м, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, а рішення Люботинського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 червня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Люботинського міського суду Харківської області.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко