ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Аверкова В.В.                                                                                                        Суддя-доповідач: Епель О.В.                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року                                                                                  Справа № 640/25467/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                     Сакевич Ж.В.,
представника відповідача          Дроненка В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Військової частини НОМЕР_1 ,
                              Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про                     визнання бездіяльності протиправною 
та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення та збільшення позовних вимог, просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови скласти і подати до ГУ ПФУ в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача в розмірі 80% грошового забезпечення, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 про встановлення цієї надбавки), надбавки за службу в умовах режимних обмежень – 20% посадового окладу, преміювання в розмірі, який установлює командир військової частини НОМЕР_1 для відповідної категорії військовослужбовців, але не менше як 10% посадових окладів;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти і подати до ГУ ПФУ в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача в розмірі 80% грошового забезпечення, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 про встановлення цієї надбавки), надбавки за службу в умовах режимних обмежень – 20% посадового окладу, преміювання в розмірі, який установлює командир військової частини НОМЕР_1 для відповідної категорії військовослужбовців, але не менше як 10% посадових окладів;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо виплати позивачу лише 50% суми підвищення пенсії з 01.01.2018, зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу з 80% відповідних сум грошового забезпечення до 70% під час її перерахунку на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 № 103;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві нарахувати і виплатити позивачу пенсію в розмірі 80% грошового забезпечення , з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років (на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 про встановлення цієї надбавки), надбавки за службу в умовах режимних обмежень – 20% посадового окладу, преміювання в розмірі, який установлює командир військової частини НОМЕР_1 для відповідної категорії військовослужбовців, але не менше як 10% посадових окладів, у розмірі 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018, однією сумою без урахування постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 та без обмеження її максимальним розміром.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови скласти, оформити і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які фактично виплачувалися особам за відповідними посадами у місяці, з якого відбувається перерахунок пенсії;
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати пенсії ОСОБА_1 лише 50% суми підвищення пенсії та зменшення основного розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення під час перерахунку;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2018 ОСОБА_1 перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум без обмежень суми підвищення пенсії.
У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Також вказаним рішенням суду першої інстанції з Військової частини НОМЕР_1 користь позивача було стягнуто правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., а з ГУ ПФУ в м. Києві у розмірі 3000,00 грн.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 до військової частини, відповідач-1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року зазначену апеляційну скаргу відповідача-1 залишено без задоволення, а таке судове рішення – без змін.
Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі.
У своїй заяві позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у зв`язку з апеляційним розглядом цієї справи в розмірі 5400,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що ним надані всі докази понесення вказаних судових витрат, але таке питання не було вирішено судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 23 лютого 2021 року за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача-1.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи заявника, перевіривши наявність правових підстав для задоволення поданої ним заяви, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.
При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.
Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Перевіряючи доводи заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним судових витрат, колегія суддів встановила, що між позивачем та АБ «Олександра Травянка» укладено договір про надання правничої допомоги від 16.12.2020 № 124/20 з Додатком№ 1, в якому сторони погодили порядок та умови надання йому відповідних послуг, їх зміст та гонорар адвоката в розмірі 5400,00 грн. /т.2 а.с.3-7/.
16.12.2020 Позивач сплатив вказаний гонорар /т.2 а.с.11/.
22.12.2020 сторонами складено акт приймання-передачі наданих послуг,  в якому ними визначено конкретні види послуг, що були надані позивачу та кількість витраченого часу на їх надання, а саме: здійснення правового аналізу апеляційної скарги, аналізу та підбору судової практики, написання відзиву та його подання до суду /т.2 а.с.9-10/.
При цьому, у зазначеному акті витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. були понесені позивачем на оплату послуг адвоката щодо аналізу апеляційної скарги відповідача (1 година часу), пошук та опрацювання судового практики (1 година часу) і написання відзиву (3 години часу), що відповідає адвокатському гонорару та умовам вищевказаного договору про надання правової допомоги.
Втім решта витрат, а саме на суму 400,00 грн. обґрунтована стороною позивача витратами на направлення листів Укрпоштою, придбанням канцелярії, копіюванням документів, що не є витратами на правничу допомогу в розумінні вищенаведених приписів ст. 134 КАС України та Закону № 5076-VI.
Крім того, у судовому засіданні представник відповідача-1 заперечував проти заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, вважаючи їх не співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи вищевикладене, перевіривши відповідні розрахунки та проаналізувавши зміст і обсяг наведених послуг, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем витрати є співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, та відповідають умовам договору, на підставі якого вони були надані, в частині 5000,00 грн., а в іншій частині (400,00 грн.) не відповідають наведеним законодавчим вимогам і, відповідно, задоволенню не підлягають.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000,00  грн. підтверджені документально, відповідають умовам, визначеним адміністративним процесуальним законодавством та підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Разом з тим, таке питання не було вирішено апеляційним судом при ухваленні постанов у цій справі.
          Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
          Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягають задоволенню.
          Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 241, 242, 252, 310, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі – задовольнити частково.
          Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) понесені позивачем витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст додаткового судового рішення виготовлено 24 березня 2021 року.

Головуючий суддя                                        О.В. Епель

Судді:                                                            О.В. Карпушова

                                                                                          А.Г. Степанюк