ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«25» січня 2021 року
м. Харків
справа № 611/273/20
провадження № 22-з/818/42/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.
учасники справи: 
позивачка - ОСОБА_1 , представник позивачки - ОСОБА_2 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подолівська», представник відповідача - Гіль Є.В.,
третя особа - Гусарівська сільська рада Барвінківського району Харківської області 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подолівська» про ухвалення додаткового рішення за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року в складі судді Коптєва Ю.А. та додаткове рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року в складі судді Коптєва Ю.А. 
в с т а н о в и в:
У березні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подолівська», третя особа: Гусарівська сільська рада Барвінківського району Харківської області про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено; визначено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду; призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 04 вересня 2020 року о 14 годині 30 хвилин.

Додатковим рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року  стягнуто з   ОСОБА_1  на  користь  Товариства з  обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» понесені судові витрати у розмірі 10 949,44 грн.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду ОСОБА_1 через представника подала апеляційні скарги, в яких просила рішення та додаткове рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення по суті позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року - залишено без задоволення, рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року - залишено без змін; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року - задоволено частково; додаткове рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року - змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» судових витрат з 10 949,44 грн до 3000,00 грн.

28 грудня 2020 року поштою Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення суду.

Заява мотивована тим, що за надання правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції товариством сплачено Адвокатському об`єднанню «Прецедент» 5000,00 грн. Крім того, витрати на пересилання поштової кореспонденції склали 69,00 грн. Вказав, що 04 листопада 2020 року було подано заяву про застосування частини 8 статті 141 ЦПК України та 28 грудня 2020 року оплачено послуги з правничої допомоги.

Просив стягнути з ОСОБА_1 понесені судові витрати на загальну суму 5069,00 грн.

Відзивів на заяву від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. 

Частиною 3 статті 270 ЦПК України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки постанову Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року прийнято в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» також підлягає розгляду у відповідному порядку.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву Товариства з  обмеженою відповідальністю  Агрофірма «Подолівська» про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої  статті 141 ЦПК України  щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Відповідний висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що  ЦПК України  передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно вимог статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.  

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» під час перегляду справи судом апеляційної інстанції представляв адвокат Адвокатського об`єднання «Прецедент» Гіль Є.В. на підставі ордеру від 22 жовтня 2020 року та договору про надання правової допомоги від 03 квітня 2020 року (а. с. 25, том 2).

05 листопада 2020 року поштою Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення суду, у якому він, зокрема, просив стягнути з неї судові витрати. З орієнтовного розрахунку судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи вбачається, що розмір таких витрат орієнтовно складав 5100,00 грн.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» подано заяву про застосування частини 8 статті 141 ЦПК України (а. с. 32, том 2).

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року - залишено без задоволення, рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року - залишено без змін; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року - задоволено частково; додаткове рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року - змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» з 10 949,44 грн до 3000,00 грн.

28 грудня 2020 року, тобто в межах передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку, товариство подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення.

З наданих разом із заявою документів вбачається, що 03 квітня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» укладено договір про надання правничої допомоги з Адвокатським об`єднанням «Прецедент» у справі № 611/273/20 (а. с. 57-59, том 2).

Додатком до цього договору від 22 жовтня 2020 року передбачено, що сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги, вказаної в договорі, за представництво клієнта у суді апеляційної інстанції у розмірі 5000,00 грн, який виплачується авансом (а. с. 60, том 2).

28 грудня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» та Адвокатським об`єднанням «Прецедент» складено акт до договору про надання правничої допомоги, яким затверджено детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) та витрат, здійснених адвокатом у зв`язку з наданням правничої допомоги клієнту з моменту укладення додатку до договору від 22 жовтня 2020 року до підписання цього акту. 

Як вбачається з вказаного акту, адвокат під час виконання договору здійснив наступні послуги: вивчення та правовий аналіз поданих клієнтом документів (апеляційної скарги), розробка тактики захисту інтересів клієнта; підготовка підписання та подання відзиву на апеляційну скаргу в інтересах клієнта, підготовка та подання заяви про застосування частини 8 статті 141 ЦПК України.

Проведення зазначених робіт охоплюється фіксованою сумою гонорару (винагороди) у розмірі 5000,00 грн. Витрати на надсилання поштової кореспонденції склали 69,00 грн. З урахуванням вищевикладеного сплаті адвокату підлягає 5069,00 грн (а. с. 61, том 2).

Оплата вказаних послуг підтверджується копіями платіжних доручень №49881762 від 28 грудня 2020 року у розмірі 5000,00 грн та №49881763 від 28 грудня 2020 року - 69,00 грн (а. с. 64, 65, том 2).

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Матеріали справи свідчать про те, що протягом її перегляду судом апеляційної інстанції представником Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» дійсно подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення суду та заяву про застосування частини 8 статті 141 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачки на основне рішення суду першої інстанції товариством не подавалось. Судові засідання у справі не проводились, її розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Тобто, обсяг наданої відповідачу правничої допомоги фактично обмежується складанням відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення суду.

Отже, враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1  на додаткове рішення суду задоволено частково, з урахуванням обсягу та складності наданих товариству послуг з правничої допомоги протягом апеляційного перегляду справи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, судова колегія вважає, що з ОСОБА_1 на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 800,00 грн.

Щодо поштових витрат на відправлення кореспонденції у розмірі 69,00 грн, то вони не є витратами, що пов`язані з наданням правничої допомоги та з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, та ЦПК України не передбачає їх відшкодування у зв`язку з наданням правничої допомоги. Отже, вимоги заяви товариства у цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подолівська» про ухвалення додаткового рішення за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2020 року в складі судді Коптєва Ю.А. та додаткове рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року в складі судді Коптєва Ю.А. по справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подолівська», третя особа: Гусарівська сільська рада Барвінківського району Харківської області про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подолівська» 800,00 грн витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова 

Повний текст додаткової постанови складено 25 січня 2021 року.