ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 лютого 2021 року 	 	справа № 804/271/16	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року у справі №804/271/16 (суддя Турлакова Н.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Орджонікідзевського міського відділу Головного управління  Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі  відповідач-1), Орджонікідзевського міського відділу Головного управління  Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2), в якому, з урахуванням письмових уточнень та ухвали суду від 12.03.18р. про залишення без розгляду частини позовних вимог, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 485 о/с від 06.11.2015 року "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас на підставі п. 64 “г” Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінет Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-198722) оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;
- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 в органах поліції на посаді рівнозначній посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області з 07 листопада 2015 року;
- стягнути з Орджонікідзевського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07 листопада 2015 року по фактичне поновлення на роботі;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15 000грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2018р позовні вимоги позивача задоволено частково. Так, суд визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області № 485 о/с від 06.11.2015 року "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас на підставі п. 64 “г” Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінет Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-198722) оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області. Зобов`язав Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 в органах поліції на посаді рівнозначній посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області з 07 листопада 2015 року. Зобов`язав Орджонікідзевський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07 листопада 2015 року по дату фактичного поновлення на посаді.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.  
З рішенням суду не погодилась ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, її представником була подана апеляційна скарга. У скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку доказів, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. 
Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач не подавав рапорту про звільнення з органів внутрішніх справ у зв`язку з переходом у встановленому порядку на службу до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Суд безпідставно врахував покази свідків про подання останнім такого рапорту, оскільки цей факт належними доказами не підтверджено. Отже, позивач належним чином не скористався наданим йому Законом №580 правом на подачу заяви на ім`я начальника відповідного територіального органу поліції про прийняття на службу до поліції, що вважається відсутністю згоди на проходження служби в поліції. У зв`язку з втратою 07.11.2015 р. чинності Закону України «Про міліцію», яким було врегульовано порядок проходження служби в міліції, а також у зв`язку з наказом МВС України «Про організаційно-штатні питання» від 06.11.2015, яким скорочено всі штати, ГУ МВС України в Дніпропетровській області не мало можливості працевлаштувати позивача. Наполягає, що ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Дніпропетровській області не мала та не має повноважень щодо призначення позивача в іншому органі – ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки не є його правонаступником, та не може вирішувати питання прийому на службу до Національної поліції.
Позивачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу. У відзиві позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване. Доводи апеляційної скарги вважає незмістовними та безпідставними. 
В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, прохав залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідачі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися, їх представники в судове засідання не з`явилися.
Колегія суддів, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до наказу УППСМ № 220 від 15.08.2005 року з 15 серпня 2005 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України, а саме в Орджонікідзевському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до довідки Дружківського міськвідділу ГУМВС України в Донецькій області від 18.09.2015 року № 9377, в період з 18.08.2015 по 18.09.2015 року, ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення на території Донецької та Луганської областей з дислокацією у м. Дружківка Донецької області відповідно до наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області від 14.08.2015 року № 343 о/с дек, що є підставою для отримання статусу учасника бойових дій.
У поданні начальника Орджонікідзевського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 17.12.2014р. про присвоєння спеціального звання зазначено, зокрема, ОСОБА_1 за час служби в органах внутрішніх справ характеризується позитивно. Накази, інструкції та інші нормативні документи, які регламентують діяльність підрозділів кримінальної міліції та органів внутрішніх справ знає та керується ними у роботі. Вміє вірно та швидко приймати правильні рішення у складних ситуаціях. Вболіває за результати своєї праці, розпочату роботу завжди доводить до завершення. Якісно виконує свої функціональні обов`язки. Користується заслуженим авторитетом і повагою серед співробітників. Фізично розвинений добре, в стройовому відношенні підтягнутий, зовнішньо охайний. Справі служіння народу України відданий. За висновком старшого начальника – Т.в.о. заступника начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області від 22.12.2014р.: заслуговує присвоєння чергового спеціального звання “старший лейтенант міліції”.
У поданні від 06.11.15р. про звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 “г” (через скорочення штатів) відносно ОСОБА_1 зазначено, що службу проходив на посадах міліціонера ППСМ, помічника оперуповноваженого СКР Орджонікідзевського міського відділу. Як перспективного працівника, у квітні 2013 року його було призначено на посаду оперуповноваженого сектора карного розшуку, де останній і проходив службу до листопада 2015 року.У листопаді відбулось реформування міліції у зв`язку з ліквідацією відомства та переходом до Національної поліції, за результатами реформування ОСОБА_1 підпав під скорочення. Враховуючи викладене, старший лейтенант міліції ОСОБА_1 , оперуповноважений сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 “г” (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Рішення по поданню на звільнення з органів внутрішніх справ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу ГУМВС України в Дніпропетровській області за п.64 “г” (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджено начальником УКЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області  Гарбузюк К.Г.  06.11.2015р.
Згідно наказу начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області №485 о/с від 06.11.2015 року, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу звільнено у запас Збройних сил (з постановленням на військовий облік) за п. 64 “г” (через скорочення штатів), відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Наказ про звільнення позивач оскаржив до суду, просив поновити його в органах поліції на рівнозначній посаді та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що позивача було звільнено із органів внутрішніх справ із порушенням чинного законодавства, пропозицій щодо наявних вакантних посад позивачу не було запропоновано, хоча у складі новоутвореного територіального органу Національної поліції - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - наявні підрозділи карного розшуку (кримінальна поліція). Надані відповідачем докази на підтвердження обґрунтованості винесення оскаржуваного наказу суд вважає неналежними, оскільки вони не містять інформацію щодо предмету доказування, на підставі якої суд мав би можливість встановити наявність у позивача волевиявлення на звільнення за скороченням штатів та небажанням служити в поліції. 
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.
Спірні відносини регулюються Законом України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 року №580-VIII (далі – Закон №580-VIII) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 (далі – Положення № 114).
Верховною Радою України 2 липня 2015 року було прийнято Закону України “Про Національну поліцію”. 
Вказаний Закон було опубліковано в газеті “Голос України” 06 серпня 2015 року №141-142, а згідно пункту 1 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, чинність він набирає через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. 
Враховуючи вищенаведене, а також пункт 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, яким передбачено втрату чинності Закону України “Про міліцію”, з 07.11.2015 року міліція в Україні, як державний орган виконавчої влади припинила своє існування. 
Статтею 1 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
06 серпня 2015 року Закон №580-VIII був опублікований в газеті “Голос України” та відповідно до Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07.11.2015 року, крім, зокрема, пунктів 8 - 11 Прикінцевих та перехідних положень, які набрали чинності з дня, наступного за днем опублікування Закону, тобто з 07.08.2015 року.
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.
Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.
Згідно п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Зі змісту зазначених приписів вбачається, що прийняття працівників міліції до органів поліції здійснюється за умови наявності кількох обставин, а саме: виявлення працівником міліції бажання проходити службу в поліції, надання згоди на його призначення до лав поліції (на відповідну посаду) або проходження конкурсу на зайняття відповідних посад та відповідність такої особи вимогам до поліцейських. При цьому, відмова працівників міліції проходити службу в поліції або неприйняття їх на службу в поліцію, має наслідком їх звільнення за скороченням штатів.
Як свідчать встановлені обставини справи, на підставі наказу від 06.11.2015 року №485 о/с Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 був звільнений у запас Збройних сил за п.64 “г” (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Водночас, як встановив суд першої інстанції, позивач мав бажання проходити  службу в поліції та подавав до Головного управління МВС України у Дніпропетровській області рапорт від 04.11.2015 року про звільнення його з органів внутрішніх справ у зв`язку з переходом у встановленому порядку на службу до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області з 06.11.2015 року.
Вказана обставина підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2                                 та ОСОБА_3 ..
Тобто, станом на час прийняття оскарженого наказу про звільнення, позивач виявив бажання проходити службу в поліції із наданням відповідної згоди на його призначення до лав поліції шляхом подання відповідного рапорту.
Виходячи з положень п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", підставою для звільнення працівника міліції за скороченням штатів є їх відмова проходити службу в поліції або не прийняття на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення.
В даному випадку, відповідачем не було надано суду жодних доказів, які б належним чином фіксували факт відмови позивача проходити службу в органах Національної поліції та результати розгляду рапорту останнього.
Розділом IV Положення №144 зазначено умови призначення на посади, переміщення та просування по службі осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, у тому числі передбачена можливість переміщення цих осіб по службі при скороченні штатів, але значення терміну "скорочення штатів" не розкрито, у зв`язку із чим при встановленні наявності такого скорочення і правомірності його проведення необхідно керуватися нормами трудового законодавства.
Підпунктом “г” п. 64 Положення № 114 передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.
Судом встановлено, що пропозиції щодо подальшого працевлаштування позивача від керівництва Головного управління МВС України в Дніпропетровській області не надходило.
Слід зауважити, що Верховний Суд України в постановах від 04 березня 2014 року (справа № 21-8а14), від 27 травня 2014 року (справа № 21-108а14), від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-484а14) сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

За таких обставин і правового врегулювання, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного наказу ГУМВС України у Дніпропетровській області № 485 о/с від 06 листопада 2015 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас через скорочення штатів.
В той же час, колегія суддів звертає увагу на наступне. Задовольняючи позовні вимоги щодо поновлення позивача на службі, суд зобов`язав Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 в органах поліції на посаді рівнозначній посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області. 
Порядок призначення на посади поліцейських визначений у статті 48 Закону України "Про Національну поліцію".
За змістом статті 52 Закону України "Про Національну поліцію" з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади.
Конкурс проводиться відповідною поліцейською комісією.
Частиною першою статті 51 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що для забезпечення прозорого добору (конкурсу) та просування по службі поліцейських на підставі об`єктивного оцінювання професійного рівня та особистих якостей кожного поліцейського, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання в органах поліції утворюються постійні поліцейські комісії.
Отже, Законом України "Про Національну поліцію" передбачено певну процедуру прийняття на службу в органи Національної поліції, що вимагає вчинення певних дій як осіб, які приймаються на службу в поліції (як таких, що приймаються на службу вперше, так і для колишніх працівників міліції, які виявили бажання працювати в поліції), а також посадових осіб органів (закладів, установ) поліції.
Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
За такого правового врегулювання, адміністративний суд позбавлений можливості зобов`язати орган державної влади прийняти позивача на службу в органи поліції, оскільки прийняттю на службу до Національної поліції передує встановлена законодавством процедура конкурсу та перевірки, яка може бути проведена лише вищезазначеним органом державної влади. 
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № П/811/351615 (2-ап/811/13/16).
За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе рішення суду першої інстанції в цій частині змінити, поновивши позивача на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області з 07 листопада 2015 року, тобто на посаді, з якої його було звільнено.
Оскільки судом наказ про звільнення позивача визнано протиправним та скасовано, є підстави для поновлення позивача на раніше займаній посаді та виплати йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а третій абзац резолютивної частини  рішення суду першої інстанції слід змінити, залишивши в решті рішення суду без змін.
          Керуючись п.2 ч.1 ст.315, ч.4 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області - задовольнити частково.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2018 року у справі № 804/271/16 - змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення наступній редакції:
          Поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Орджонікідзевського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області з 07 листопада 2015 року.
          В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду                               від 12 березня 2018 року у справі № 804/271/16 - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.
          Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 11.02.2021р.
          Повний текст постанови виготовлено 19.02.2021року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак