ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 р.	Справа № 440/3149/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Керівника Кобеляцької місцевої прокуратури на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 19.08.20 року по справі № 440/3149/20
          за позовом        Першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави  
          до        Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області                
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей, зобов`язавши Козельщинську селищну раду вчинити дії, спрямовані на утворення у складі її виконавчих органів служби у справах дітей.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Однак, в ході підготовки справи до судового розгляду судом були виявлені недоліки, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 позов Першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, заявлений в інтересах держави до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Керівник Кобеляцької місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду від 19.08.2020 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зауважує, що суд першої інстанції помилково ототожнив статус прокурора, що здійснює представництво інтересів держави в суді, зі статусом представника в адміністративному судочинстві, оскільки відносини між представником і довірителем ґрунтуються на договорі доручення, а не на законі. Заявник зазначив, що норми статттей 23, 24 Закону України “Про прокуратуру” та статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України свідчать про те, що прокурор може виконувати функцію представництва інтересів держави в суді, яка одночасно є його конституційним обов`язком, та є відмінною від представництва інтересів місцевої прокуратури як юридичної особи.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався п. 2 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши, що позовна заява підписана першим заступником керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області О. Мацко без надання доказів відсутності керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, які би в силу положень Закону № 1697-VІІ (у редакції Закону від 02.07.2015 № 578-VІІІ) надавали право на підписання позову та подання його до суду, а тому даний позов від імені Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області підписаний особою, яка не мала на це відповідних повноважень.
При цьому, суд посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 819/478/17.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Спеціальним законом, який визначає виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII “Про прокуратуру” (далі - Закон № 1697-VII).
Згідно зі статтею 1 Закону № 1697-VII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.
У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).
Статтею 12 Закону № 1697-VІІ (у редакції Закону від 02.07.2015 № 578-VІІІ) встановлено, що у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону. Місцеву прокуратуру очолює керівник місцевої прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників.
За приписами пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 1697-VІІ (у редакції Закону від 02.07.2015 № 578-VІІІ) керівник місцевої прокуратури представляє місцеву прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.
Частина третя цієї статті у відповідній редакції передбачає, що у разі відсутності керівника місцевої прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника місцевої прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника місцевої прокуратури.
В свою чергу, за приписами частин 1, 3 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Отже, повноваження щодо здійснення представництва місцевої прокуратури у відносинах з органами державної влади надані її керівнику, і тільки в разі відсутності останнього такі повноваження може виконувати перший заступник, а у разі відсутності першого заступника – один із заступників відповідно.
Водночас, в обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає про те, що перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області мав повноваження підписувати позовну заяву на підставі положень статті 24 Закону № 1697-VII.
Як встановлено судом першої інстанції, позовна заява підписана першим заступником керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області О. Мацко.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону № 1697-VII у відповідній редакції на прокуратуру покладається, зокрема, функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.
Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій закріплені у розділі IV Закону № 1697-VII у відповідній редакції, до якого включена стаття 24, на яку скаржник посилається в обґрунтування наявності у першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області О. Мацко повноважень на підписання позовної заяви.
Згідно з частинами 1, 4 статті 23 Закону № 1697-VII у відповідній редакції представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Відповідно частини 1 статті 24 Закону № 1697-VII у відповідній редакції право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Частина сьома цієї статті у відповідній редакції встановлює, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.
За приписами частин 3 - 5 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Отже, закріплені частиною 1 статті 24 Закону № 1697-VII повноваження щодо підписання першим заступником керівника місцевої прокуратури, зокрема, позовної заяви повинні реалізовуватись у чітко визначених законом випадках, а саме у разі здійснення прокурором представництва інтересів громадянина або держави в суді.
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява в межах цієї справи була подана на виконання прокурором функції щодо представництва інтересів держави в суді у порядку, передбаченому статтею 53 КАС України. 
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що до спірних відносин належить застосовувати норму частини 1 статті 24 Закону № 1697-VII у відповідній редакції.
Натомість, суд першої інстанції, керуючись положеннями пункту 1 частини 1 статті 13 Закону № 1697-VII у відповідній редакції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви, оскільки зазначена норма визначає коло посадових осіб, уповноважених здійснювати представництво місцевої прокуратури у відносинах з органами державної влади та не регламентує питання здійснення прокурором окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково застосував до спірних відносин приписи пункту 1 частини 1 статті 13 Закону № 1697-VII у відповідній редакції, внаслідок чого зробив необґрунтований висновок про те, що прокурор належно не підтвердив повноваження для здійснення представництва інтересів держави в суді.
Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27 травня 2020 року в справі № 819/478/17, в даному випадку є безпідставними, оскільки рішення по вказаній справі стосується правовідносин, у яких перший заступник керівника місцевої прокуратури, підписуючи позов, діяв від імені органу прокуратури як юридичної особи, а не реалізовував конституційну функцію представництва інтересів держави.
В даному ж спорі прокурор звернувся з позовом, здійснюючи конституційну функцію представництва інтересів держави в суді, тобто, мають застосовуватися положення ст. 24 Закону України «Про прокуратуру».
Отже, колегія суддів вважає, що позовну заяву, яку подав перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, підписала особа, яка мала на це відповідні повноваження на підставі приписів частини 1 статті 24 Закону № 1697-VII у відповідній редакції.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 580/1503/20, яка, згідно з положеннями частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватись судом під час прийняття рішення.
Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене, суд першої інстанції, не з`ясувавши наведені обставини та залишивши позов без розгляду, допустив порушення норм процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Кобеляцької місцевої прокуратури  задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року по справі № 440/3149/20  скасувати.
Справу за позовом Першого заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави до Козельщинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  29.01.2021 року