Справа № 367/8351/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3434/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Кравчук Ю.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Кибукевич О.Є.,                      
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Самойленко Ліани Олександрівни, яка діє в інтересах Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Кравчук Ю.В., у цивільній справі № 367/8351/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, -
 
                                                  ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2020 року  ОСОБА_1  звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України. Заява обґрунтована тим, що 09 квітня 2019 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 589 від 09 квітня 2019 року. За час спільного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, яке на даний час за своїм статусом належить до тимчасово окупованої території України, народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом записів актів громадянського стану Нахімовського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя було видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 07 червня 2016 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя було видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 26 червня 2017 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя було видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 28 січня 2020 року. Батьками у свідоцтвах про народження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вказані ОСОБА_1 , що є матір`ю, та ОСОБА_2 , що є батьком. Наразі вони перебувають у шлюбі, спільно проживають, факт батьківства ніким не оспорюється та визнається. ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію народження дітей, однак отримав відмову, оскільки надані документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд встановити факт народження   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на тимчасово окупованій території України у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим. Зазначала, що встановлення відповідного факту необхідне для виїзду на неокуповану територію України, отримання будь-яких довідок та документів на території України. 
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2020 року заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України задоволено.
Встановлено факт народження дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, стать жіноча, мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, батько: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.
Встановлено факт народження дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, стать жіноча, мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, батько: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.
Встановлено факт народження дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, стать жіноча, мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, батько: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Самойленко Л.А., яка діє в інтересах Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження за заявою ОСОБА_1 . Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що з документів, наданих заявником, вбачається, що батьками дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є громадяни Російської Федерації ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При цьому, згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 09 квітня 2019 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_1 . Тобто станом на 2016 - 2017 роки громадянки України ОСОБА_1 не існувало, була громадянка України ОСОБА_8 . З матеріалів справи вбачається, що діти народжені ІНФОРМАЦІЯ_6 та 15 липня 2017 року громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 . Громадянка України ОСОБА_1 , яка отримала паспорт громадянина України у квітні 2019 року не має ніякого відношення до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , оскільки станом на 2017 рік у неї було прізвище ОСОБА_7 . Також зазначає, що заявник підміняє поняття «встановлення батьківства» поняттям «встановлення факту», який на даний час не потребує встановлення, оскільки встановлений свідоцтвом про народження дитини, виданого відповідним органом РАЦС. Крім того, заявник ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з квітня 2019 року, а тому відсутні підстави вказувати у рішенні суду батьком її дітей, народжених не у шлюбі, будь-якого чоловіка без його відома, ще й в окремому провадженні. ОСОБА_2 , якщо бажає встановити батьківство дітей, народжених у 2016 та 2017 роках у заявника, має звернутися зі спільною заявою матері та батька дітей до органів ДРАЦС щодо встановлення батьківства чи з відповідним позовом до суду.   
29 січня 2021 року адвокат Лисенко С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заперечує проти доводів заінтересованої особи, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що ОСОБА_1 на момент укладення шлюбу з ОСОБА_2 , на момент народження дітей та наданий час є громадянкою України. Вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не звертався до суду із заявою про встановлення факту народження дітей, оскільки звернення одного із батьків до суду із відповідною заявою відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства. Звертає увагу на те, що особою, яка подала апеляційну скаргу, обрано невірний спосіб судового захисту, оскільки у суд апеляційної інстанції відсутні підстави для закриття провадження у справі про встановлення юридичного факту народження на тимчасово окупованій території України.     
Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09 квітня 2019 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 589 від 09 квітня 2019 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с. 15).
Згідно з копіями паспортів громадянина України, долученими до заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України (а.с. 8, 11-12).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взяті на облік Управлінням соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області як внутрішньо переміщені особи, про що свідчать довідки від 12 листопада 2020 року № 3244-5000323504 та № 3244-5000323506 (а.с. 10, 14).
Зі змісту довідки № 2181/01-08/03 від 09 грудня 2020 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 . Державною бюджетною установою Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2», яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, вбачається, що вказана установа підтверджує факт народження у даному пологовому будинку дітей: 02 червня 2016 року о 00 год. 02 хв. дівчинки вагою 3610 г, зростом 51 см; 15 липня 2017 року о 16 год. 55 хв. дівчинки вагою 2840 г, зростом 49 см; 21 січня 2020 року о 12 год. 50 хв. дівчинки вагою 3530 г, зростом 52 см (а.с. 19).
Згідно із документами, виданими на тимчасово окупованій території України, під назвою «Свідоцтво про народження», Відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя здійснено реєстрацію народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками вказаних дітей зазначені: батько -  ОСОБА_2 , мати -  ОСОБА_1 (а.с. 16, 17, 18).
Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 12 листопада 2020 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки надані ОСОБА_2 документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 20).
Також 12 листопада 2020 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, у ОСОБА_2 , оскільки надані ОСОБА_1 документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 21).
Також 12 листопада 2020 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, у ОСОБА_2 , оскільки надані ОСОБА_1 документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 22).
З метою встановлення факту народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на тимчасово окупованій території України ОСОБА_1 звернулися до суду. 
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви  ОСОБА_1 та встановив факт народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , факт народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. ст. 4, 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті проводиться відділами  державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).
Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Відповідно до частини 3 вказаної норми Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно враховувати  практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.
В чинному законодавстві відсутні положення, які б визначали якими документами має бути посвідчено факт народження особи на тимчасово окупованій території.  
Відповідно до наданої ОСОБА_1 довідки № 2181/01-08/03 від 09 грудня 2020 року, виданої Державною бюджетною установою Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2», яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, засвідчено факт народження у даному пологовому будинку дітей: 02 червня 2016 року о 00 год. 02 хв. дівчинки вагою 3610 г, зростом 51 см; 15 липня 2017 року о 16 год. 55 хв. дівчинки вагою 2840 г, зростом 49 см; 21 січня 2020 року о 12 год. 50 хв. дівчинки вагою 3530 г, зростом 52 см (а.с. 19).
Відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя видно свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 07 липня 2016 року, свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 26 липня 2017 року, свідоцтво про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 від 28 січня 2020 року. Батьками вказаних дітей зазначені: батько -  ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 16, 17, 18).
Оскільки заявницею ОСОБА_1 надано документи на підтвердження факту народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території Автономної Республіки Крим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є громадянами Російської Федерації, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказані особи є громадянами України.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що в свідоцтвах про народження дітей матір`ю зазначено ОСОБА_1 , в той час як заявниця змінила прізвище на ОСОБА_1 лише в 2019 році, оскільки вказані свідоцтва видавалися на окупованій території. У суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 , зазначена у свідоцтвах про народження дітей та заявниця ОСОБА_1 є різними особами.  
Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заявниця мала звертатися до суду із заявою про встановлення батьківства, оскільки на даний час такі обставини не потребують встановлення, оскільки встановлені медичними довідками та свідоцтвом про народження дітей. 
Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави вказувати у рішенні суду ОСОБА_2 батьком дітей, народжених не у шлюбі, не заслуговують на увагу, оскільки останній вказаний батьком дітей у свідоцтвах про народження дітей, виданих Відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя, які хоч і є недійсними та не створюють правових наслідків, проте  відповідно до практики Європейського суду з прав людини, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а  судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення. 
 
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Самойленко Ліани Олександрівни, яка діє в інтересах Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 16 лютого 2021 року
Суддя-доповідач
Судді