УХВАЛА

15 лютого 2021 року 
Київ
справа №9901/8/21
адміністративне провадження №П/9901/8/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Данилевич Н.А., 
суддів - Жука А.В., Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М., Калашнікової О.В.,
перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, третя особа - Міністерство закордонних справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
05 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, третя особа - Міністерство закордонних справ України про:
- визнання протиправною бездіяльності Президента України Зеленського Володимира Олександровича стосовно неналежного виконання своїх повноважень , встановлених у ч.ч. 1, 2 ст. 102 Конституції України та п.п. 1, 26 ст. 106 Конституції України в частині, що стосується забезпечення державної незалежності та національної безпеки України шляхом видання указів про припинення громадянства України, особам, які окрім громадянства України набули громадянства інших іноземних держав на підставі власно поданих заяв;
- зобов`язання Міністерство закордонних справ України у найкоротший час подати Президенту України відомості про осіб (поіменно), які, маючи громадянство України, набули за власним бажанням громадянство іншої іноземної держави, відмінної від України;
- зобов`язання Президента України Зеленського Володимира Олександровича видати укази про припинення громадянства України особам, які, маючи громадянство України, набули в добровільному порядку громадянство іншої іноземної держави , відмінної від України, виходячи з інформації, отриманої від Міністерства закордонних справ України в разі, якщо особи, які мають інше громадянство іноземних держав, відмінного від громадянства України, не відмовляться в добровільному порядку від громадянства іншої іноземної держави
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2021 року вказана позовна заява залишена без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до Суду належним чином оформленої позовної заяви (у кількості відповідно до кількості відповідачів у справі) із зазначенням змісту позовних вимог згідно приписів КАС України і викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, до відповідача (або визначитись із відповідачами у справі), а також з наведенням обґрунтувань порушення власних прав, свобод, інтересів позивача. Копія зазначеної ухвали отримана позивачем 28 січня 2021 року.
08 лютого 2021 року на адресу Верховного Суду на виконання вказаної ухвали надійшло клопотання позивача, в якому позивач просить відкрити провадження у справі (відправлено засобами поштового зв`язку 04 лютого 2021 року).
На обґрунтування вказаного клопотання позивач вказує, що право на захист особа здійснює на власний розсуд шляхом подання позовної заяви з вимогами, викладеними особою на власний розсуд, що відповідає ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України. Зазначає, що вимога про зобов`язання Міністерство закордонних справ України у найкоротший час подати Президенту України відомості про осіб (поіменно), які, маючи громадянство України, набули за власним бажанням громадянство іншої іноземної держави, відмінної від України, є похідною від вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною, а тому вчинити певні дії може бути зобов`язано не тільки відповідача, а й третю особу без самостійних вимог на предмет спору, оскільки, як вважає позивач, третя особа має рівні зі сторонами права відповідно до ч. 1 ст. 44 КАС України. Позивач вказує, що змінювати статус третьої особи на другого відповідача у справі він не вважає за потрібне, оскільки вважає наявним у нього право визначати відповідача та інших учасників у справі. 
Стосовно наявності у позивача порушеного права останній, посилаючись на приписи Конституції України, вказує, що невиконання Президентом України належним чином своїх повноважень ставить його у нерівні умови, що і призводе до порушення його права, визначеного в статті 24 Конституції України. Зазначає, що Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а отже суд не може йому відмовити в доступі до правосуддя. 
Проаналізувавши викладені в наданому на виконання ухвали Суду від 11 січня 2021 року клопотанні аргументи та доводи позивача, Суд дійшов висновку, що позивачем не виконані вимоги вказаної ухвали Суду та не усунено виявлені Судом недоліки позовної заяви.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів зауважує, що третя особа у справі та відповідач є різними суб`єктами адміністративного процесу, з різним статусом та обсягом прав та обов`язків. 
Отже, невиконання позивачем вимог ухвали від 11 січня 2021 року фактично перешкоджає Суду з`ясувати обставини відповідності поданої позивачем позовної заяви вимогам процесуального законодавства в частині дотримання правил підсудності.
Крім того, Суд звертає увагу на те, що на виконання ухвали Суду від 11 січня 2021 року в частині необхідності наведення позивачем обґрунтувань порушення його власних прав, свобод, інтересів оскаржуваною ним бездіяльністю Президента України, ОСОБА_1 , окрім загальних посилань на положення Конституції України та практики Європейського Суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя, не навів жодного конкретного доводу.
Також Суд критично оцінює посилання позивача на положення Цивільного кодексу України, оскільки юрисдикція та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах регулюється Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 1 КАС України). Отже, і вимоги до оформлення позовних заяв, поданих до адміністративних судів, також регулюються положеннями КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи те, що позивачем у встановлений судом строк не усунуті виявлені недоліки позовної заяви, зазначена позовна заява підлягає поверненню позивачеві.
Керуючись ст. 169, 266, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, третя особа - Міністерство закордонних справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її підписання.
Судове рішення Верховного Суду у таких справах набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя-доповідач                                                            Н.А. Данилевич
Судді                                                                                А.В. Жук
                                                                                Н.М. Мартинюк
                                                                                Ж.М. Мельник-Томенко
                                                                                О.В. Калашнікова