ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2021 р.                                                                Справа №914/2771/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді                                                  Галушко Н.А.
суддів                                                                      Желіка М.Б.
                                                                      Орищин Г.В.

без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження

розглянувши апеляційну скаргу Львівського державного університету безпеки життєдіяльності №9001-2956/9012 від 17.12.2020 (вх. № ЗАГС 01-05/3765/20 від 18.12.2020)
на рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.2020 (суддя Гоменюк З.П. повний текст складено 26.11.2020)
у справі № 914/2771/19
за позовом Львівського міського комунального підприємства “Львівводоканал”, м. Львів
до відповідача Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, м.Львів
про стягнення 22 283,25 грн додаткової плати внаслідок перевищення норм якісних показників стічних вод та нарахування за скид понаднормативних забруднень 

Короткий зміст позовних вимог.
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про стягнення 22283,25 грн додаткової плати внаслідок перевищення норм якісних показників стічних вод та нарахування за скид понаднормативних забруднень.
Позивач позовні вимоги мотивує тим, що внаслідок здійсненого в присутності відповідача контрольного відбору проб стічних вод та проведення за зверненням відповідача контрольного хімічного аналізу було виявлено перевищення допустимої концентрації азоту амонійного та аміаку у стоках відповідача, що призвело до нарахування йому позивачем 22 283,25 грн додаткової плати за таке перевищення. З огляду на те, що розбіжність у результатах головного та контрольного аналізів складала менше 10%, підстави для проведення арбітражного аналізу відповідно до Місцевих Правил були відсутні, позивач діяв правомірно, відмовивши у його проведенні та здійснивши усі подальші розрахунки на підставі результатів головного аналізу.Заперечуючи проти позову, відповідач вказав на те, що він власними силами здійснював систематичний контроль за фактичними концентраціями забруднюючих речовин у стічних водах, зокрема в день проведення контрольного відбору проб стічних вод позивачем відповідач здійснив дослідження стічних вод, за результатами якого усі показники забруднюючих речовин перебували у нормі, як і показники у раніше та пізніше відібраних пробах. 

Рішенням Господарського суду Львівської області  від 16.11.2020 у справі  №914/2771/19 позов задоволено. Стягнуто з Львівського державного університету безпеки життєдіяльності на користь Львівського міського комунального підприємства “Львівводоканал” 18 441,31 грн додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням норм якісних показників та 1921 грн. судового збору. Стягнуто з Львівського державного університету безпеки життєдіяльності в дохід міського бюджету м.Львова міського фонду охорони навколишнього природного середовища 3 841,94 грн плати за скид понаднормативних забруднень. 
Рішення суду мотивоване тим, що здійснений позивачем в червні 2019 року відбір проб стічних вод відповідача проводився на законних підставах у встановленому місці з дотриманням визначеного порядку відбору та був оформлений актом про відбір, який містить всі необхідні відомості та підписи представників сторін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Львівської  області  від 16.11.2020 відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області  від 16.11.2020 у справі  №914/2771/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Зокрема скаржник посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норми процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. 
Скаржник зазначає, що результати досліджень якості стічних вод, що були проведені лабораторією позивача і КП №Адміністартивно-технічне управління» відрізняються між собою і контсратують з результатами, які були отримані при дослідженні, що проводилися університетом. У проведенні арбітражного аналізу позивачем було відмовлено, чим порушено права скаржника, передбачені п.9 параграфу VI «Правил приймання стічних вод до систем уентралізованого водопостачання та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення».
Також, скражник зазначає, що ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання скаржника про призначення у справі судової хімічної експертизи порушує принципи рівності і змагальності сторін у справі та позбавляє скаржника можливості виконати обов`язок довести обставини, які мають значення для справи.

Узагальнені доводи позивача.
ЛМКП “Львівводоканал”у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду є обгрунтованим та законним, ухваленим на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та без порушення норм процесуального права, судом надано надано оцінку усім аргументам учасників справи, а твердження скаржника є надуманими з метою уникнення додаткової плати за скид наднормативно забруднених стічних вод.
Позивач вважає, що скаржник вільно використовував свої права, а водоканал діяв правомірно і жодних прав відповідача у спірних правовідносинах не порушив.
Позивач також зазначає, що правових підстав для задоволення клопотання скаржника про призначення експертизи суд не мав і відмовою у його задоволенні жодних норм процесуалього права не порушив.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б., Орищин Г.В. поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження у справі №909/353/20 та вирішено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи, що предметом розгляду у даній справі є вимоги про стягнення 22   283,25грн, дана справа відноситься до малозначних справ в розумінні приписів господарського процесуального законодавства України, судова колегія апеляційної інстанції розглянула справу №914/2771/19 без повідомлення учасників справи. Сторонами не заявлено клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається із матералів справи, між ЛМКП «Львівводоканал» (Львівводоканал) та Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності (абонент) укладено договір №102492/1 від 11.01.2019, п. 1.1 якого сторони погодили, що ЛМКП «Львівводоканал» надає послуги з відведення стічних вод, код 90430000-0, ДК 021:2015 (водовідведення), а абонент користується послугами: скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Законом України «Про публічні закупівлі», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про Національну комісію регулювання ринку комунальних послуг України», Бюджетним кодексом України, Цивільним кодексом України, «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», «Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення» (а.с.4-5).
Згідно з п.2.1.1, 2.1.3 договору ЛМКП «Львівводоканал» зобов`язалося відповідно до технічних умов, виданих Львівводоканалом, приєднати абонента до міської мережі каналізації, проводити обстеження систем водовідведення на предмет дотримання абонентом умов договору.
Пунктом 2.2.6 договору сторони узгодили, що абонент зобов`язався не перевищувати допустимі концентрації забруднювальних речовин в контрольних колодязях на каналізаційних випусках абонента.
Пунктом 6.1 договору сторони визначили, що Львівводоканал має право: безперешкодно проводити огляд мереж абонента, проводити перевірку справності та непорушності пломб на вузлі обліку, знімати показники водолічильника та проводити відбір проб у стічних водах (пп.6.1.2 договору); у відповідності до нормативно-правових актів здійснювати перевірку стічних вод на наявність в них забруднювальних речовин (пп.6.1.3 договору)
Скидання абонентом стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій на його каналізаційному випуску оплачується з відповідним підвищеним коефіцієнтом. Визначення допустимих концентрацій і нарахування додаткової плати за послуги водовідведення проводиться Львівводоканалом відповідно до Правил приймання (п.4.8 договору).
В додатку №1 до договору сторони зазначили назви та адреси підрозділів абонента, серед яких ЛДУ БЖД головний корпус на вул.Клепарівській, 35, кількість вводів, водолічильників на вводах, загальні площі території, площі покрівель будинків і споруд, площі вдосконаленого покриття та площі зелених насаджень щодо кожного з підрозділів.
У додатку №2 до договору встановлено тарифи на послуги водовідведення для всіх категорій споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері водовідведення (за 1 куб.м.): водовідведення 3,62 грн без ПДВ, дощові стоки 3,62 грн без ПДВ.
15.05.2019 актом №5 про відбір проби стічної води Львівського державного університету безпеки життєдіяльності комісією університету оформлено здійснення відбору проб стічних вод з контрольного колодязя №1 на території університету для проведення хімічного аналізу та передання проби для проведення хімічного аналізу в лабораторію університету, а відповідно до протоколу вимірювань показників якості стічної (зворотної) води №95 від 27.05.2019 у відібраній пробі не виявлено перевищення показниками ГДК (а.с.45).
В акті про відбір контрольної вибіркової проби стічних вод для проведення головного і контрольного хімічних аналізів №9574 від 12.06.2019 зафіксовано відбір проб стічних вод абонента Львівський державний університет безпеки життєдіяльності (договір №102492) з контрольного колодязя КК-1 для проведення головного і контрольного аналізів. Відбір здійснений представниками ЛМКП «Львівводоканал» в присутності представників абонента за адресою: вул.Клепарівська, 35 (а.с.7).
В акті вказано, що проби для проведення контрольного аналізу запломбовано (пломба ЛВК-12) та передано абонентові, який ознайомлений з правом проведення контрольного аналізу та порядком використання результатів.
Акт про відбір підписано представниками сторін без зауважень, а його примірник отримано ВМТЗ абонента.
Також, 12.06.2019 актом №6 комісією університету оформлено здійснення відбору проб стічних вод для проведення хімічного аналізу та передання її в лабораторію університету, а відповідно до протоколу вимірювань показників якості стічної (зворотної) води №98 від 20.06.2019 у відібраній пробі не виявлено перевищення показників ГДК (а.с.44).
Згідно акту №95741 про здачу контрольної вибіркової проби стічних вод для проведення контрольного хімічного аналізу від 12.06.2019, комісією у складі представників Львіводоканалу та абонента в присутності представника лабораторії КП «Адміністративно-технічне управління» відповідно до «Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова» проведено зняття пломб з проб стічних вод для проведення контрольного аналізу та опечатування проб стічних вод для проведення арбітражного аналізу; проби для проведення контрольного аналізу передано в лабораторію, проби для проведення арбітражного аналізу опечатано та передано на зберігання ЛМКП «Львівводоканал» (а.с.74).
Згідно з лабораторним аналізом стічних вод, проведеним хімічною лабораторією КП «Адміністративно-технічне управління» за актом №95741 (контрольна проба) (початок аналізу 12.06.2019, кінець аналізу 18.06.2019), концентрація азоту амонійного та аміаку (за азотом) становила 36,8 мг/дм3, сухий залишок 994 мг/дм3.
Як вбачається із сформованого хіміко-бактеріологічною лабораторією ЛМКП «Львівводоканал» результату вимірювань №385 відповідно до акту про відбір вибіркової проби №9574 від 12.06.2019 (дата початку робіт 12.06.2019, дата оформлення 19.06.2019), концентрація азоту амонійного та аміаку (за азотом) становила 38 г/м3, сухий залишок 1034 г/м3 (а.с.76).
Телефонограмою від 19.06.2019 ЛМКП «Львівводоканал» повідомило ЛДУБЖД про порушення вимог скиду стічних вод, виявлені згідно з актом №9574 від 12.06.2019, та необхідність вжиття термінових заходів для усунення порушень (а.с.12).
20.06.2019 актом №95742, складеним відповідно до акту №95741 від 12.06.2019 про здачу контрольної вибіркової проби стічних вод для проведення контрольного хімічного аналізу, представник Львівського державного університету безпеки життєдіяльності передав представнику ЛМКП «Львівводоканал» результати контрольного аналізу стічних вод, проведеного хімічною лабораторією КП «Адміністративно-технічне управління».
Листом №5/1377/06-01 від 24.06.2019 Львівський державний університет безпеки життєдіяльності повідомив ЛМКП «Львівводоканал» про те, що 12.06.2019 службою контролю ЛМКП «Львіводоканал» було відібрано проби стічної води університету і за результатами головного і контрольного аналізу в них виявлено перевищення ГДК азоту амонійного та аміаку, в той час, як абонентом було відібрано пробу стічної води та проведено аналіз в акредитованій лабораторії університету та перевищень ГДК не виявлено. У зв`язку з цим університет просив підприємство провести арбітражний аналіз проби стічної води, яка була відібрана одночасно з контрольною пробою (а.с.42).
У відповіді за №вих-Вд5390-19 від 03.07.2019 ЛМКП «Львіводоканал» зазначило, що з огляду на те, що розбіжність у результатах головного та контрольного аналізів складає менше 10% (за показниками: аміак 3%, сухий залишок 4%), підстав для проведення арбітражного аналізу немає, а усі подальші розрахунки буде проведено на підставі результатів головного аналізу (а.с.52).
В рахунку №102492_06_ 2019 за водовідведення за червень 2019 року по договору №102492 зазначено тариф на водовідведення 4,23 грн без ПДВ та тариф за дощові стоки 4,23 грн без ПДВ (а.с.9).
Розрахунком величини додаткової плати для «ЛД університет безпеки життєдіяльності» за скид стічних вод з порушенням вимог Правил щодо їх складу і властивостей №8399 від 03.07.2019 відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації Львова, чинного договору №102492 та акту від 12.06.2019 №9574 визначено розрахунковий коефіцієнт кратності для об`єкту абонента, що розташований за адресою: Клепарівська, 35. При цьому розрахунок виконано стосовно показників азоту амонійного, які перевищують допустимі концентрації, 36,8 г/куб.м.; з врахуванням наявності дозволу на скид та ідентифікаційних табличок і відсутності скинутих токсичних речовин; виходячи з тарифів на послуги водовідведення 5,08 грн./куб.м., об`ємів скинутих стічних вод за червень 2019 2471 куб.м. і 1088 куб.м., коефіцієнту ПДВ для обчислення частини плати до фонду охорони навколишнього природного середовища 5/6 (а.с.10).
Внаслідок проведеного розрахунку визначено, що плата за приймання наднормативно забруднених стічних вод, яка перераховується підприємством на рахунок водоканалу, становить 18 441,31 грн, а плата, яка перераховується підприємством до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища, 3 841,94 грн, всього -22 283,25 грн плати.
Претензією №8399 про додаткову плату за скид стічних вод в міську каналізацію з порушенням Правил щодо їх складу та властивостей на суму 22 283,25 грн, оформленою листом №Вих-Вд5757-19 від 11.07.2019, ЛМКП «Львівводоканал» повідомило Львівський державний університет безпеки життєдіяльності про донарахування плати за водовідведення з коефіцієнтом кратності в сумі 22 283,25 грн та запропонувало йому в місячний термін сплатити вказану суму. На підтвердження направлення претензії позивач подав фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 16.07.2019 про надсилання рекомендованого листа (а.с.11).
До листа додано акт про відбір проби, результат вимірювань, розрахунок додаткової плати, рахунки і акт про приймання стічних вод.
Як підтверджується матеріалами справи, 15.07.2019 актом №7 комісія університету оформила здійснення відбору проб стічних вод для проведення хімічного аналізу та передання проби в лабораторію університету, а відповідно до протоколу вимірювань показників якості стічної (зворотної) води №103 від 23.07.2019 у відібраній пробі не виявлено перевищення показниками ГДК (а.с.46)
Вищенаведені обставини стали підставою для звернення ЛМКП «Львівводоканал» до Львівський державний університет безпеки життєдіяльності про стягнення 18   441,31грн додаткової плати внаслідок перевищення норм якісних показників стічних вод та стягнення в дохід державного бюджету м.Львова нарахування у розмірі 3   841,94грн за скид понаднормативних забруднень.

Відповідно до ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.
Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №102492/1 від 11.01.2019 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі.
Уклавши вказаний договір, відповідач узяв на себе обов`язок не перевищувати допустимі концентрації забруднювальних речовин в контрольних колодязях на каналізаційних випусках (пункт 2.2.6 договору).
Відповідно до пункту 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до договору та чинного законодавства України.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Як передбачено ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).
За умовами ч.1 ст.70 Водного кодексу України, а також ч.3 ст.13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності та дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.
Стаття 44 Водного Кодексу України передбачає обов`язки водокористувачів, зокрема, дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Згідно зі ст.11 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, належить і затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.
Відповідно до п.2 розділу І Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 №316 та зареєстр. в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 за №56/31508№316, ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі   виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі споживачі).
Згідно з пунктами 4 та 5 Розділу І Правил №316, на підставі цих Правил виробник розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховуються місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидатися до системи централізованого водовідведення. 
Відповідно до п.2.4. чинних на час виникнення та існування правовідносин між сторонами Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, затверджених рішенням виконкому від 18.09.2002 №292 (надалі Місцеві Правила), Правила є обов`язковими до виконання всіма підприємствами (незалежно від їх відомчої належності і форми власності), які користуються послугами водоканалу з водопостачання і водовідведення, стічні води яких скидаються в міську каналізацію безпосередньо чи опосередковано.
На момент відбору проби і здійснення нарахування плати за скид наднормативних забруднень стічних вод дані Місцеві Правила не були скасовані, визнані недійсними або такими, що суперечать чинному законодавству.
За вказівкою п.1 Місцевих Правил, контролюючими службами є Державне управління екології та природних ресурсів у Львівській області, КП «Інспекція благоустрою та екології м.Львова», Водоканал тощо.
Відповідно до п.6 розділу І Правил №316 виробник приймає стічні води споживача до системи централізованого водовідведення за умови, що показники якості стічних вод споживача відповідають вимогам цих Правил, місцевих правил приймання та умовам укладеного з виробником договору.
Як встановлено п.2 розділу ІІІ Правил №316 стічні води, що приймаються до систем централізованого водовідведення, не повинні містити забруднюючих речовин з перевищенням допустимих концентрацій, установлених цими Правилами та місцевими правилами приймання.
Відповідно до п.5.1. Місцевих Правил в міську каналізацію дозволяється скидати тільки такі стічні води, які не призведуть до порушення роботи каналізаційної мережі та споруд, є безпечними для обслуговуючого персоналу і можуть бути очищені на станції біологічного очищення разом з побутовими стічними водами згідно з умовами скидання зворотних вод в р. Полтва. Скидання стічних вод Підприємствами з перевищенням ДК заборонено.
Пунктом 1 розділу ІІ Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення передбачено, що виробники повинні: контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб. Механізм контролю, зокрема порядок відбору проб встановлюється місцевими правилами приймання; у разі виявлення порушень споживачами умов скидання стічних вод, вимог цих Правил, місцевих правил приймання та умов укладеного з виробником договору, вимагати їх усунення в установлені виробником строки та вживати заходів впливу, передбачених договором, цими Правилами та місцевими правилами приймання.
В свою чергу, згідно з п.2 даного розділу, споживачі повинні: дотримуватися вимог до скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів; здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які скидаються ними до систем централізованого водовідведення, згідно з графіком відбору проб, погодженим із виробником, надавати виробнику інформацію про обсяги та якісний склад стічних вод, які скидають до систем централізованого водовідведення.
Відповідно до п.3.1 Місцевих Правил, водоканал зобов`язаний: здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства, а також за режимом і обсягом скиду; виставляти підприємствам до оплати рахунки за послуги водовідведення. У випадку виявлення з боку підприємств порушень правил (перевищення встановлених показників об`єму та якості стічних вод, скид без дозволу, невиконання вимог акту тощо), водоканалом нараховується додаткова плата з застосуванням коефіцієнта кратності (розділи 8, 9).
Згідно з п.3.2 Місцевих Правил водоканал має право: у будь-який час самостійно або за участю представника абонента (попередивши підприємство) відбирати проби стічних вод; здійснювати раптовий (в будь-який час доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб; проводити хімічний аналіз проб стічних вод підприємств. Робити офіційні висновки про відповідність фактичних концентрацій забруднювальних речовин стічних вод допустимим (п. 2.6).
Підприємства несуть відповідальність: за своєчасну сплату (як на рахунок водоканалу, так і на рахунок міського фонду охорони навколишнього природного середовища) за скид стічних вод визначену відповідно до розділу 8 правил; за відповідність кількісних і якісних показників стічних вод, що скидаються у Міську Каналізацію, вимогам правил плату (п.3.6. Місцевих Правил).
Розділ VІ Правил №316 визначає порядок контролю за скидом стічних вод до систем централізованого водовідведення.
Споживачі здійснюють контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробників. Перелік забруднень, на наявність яких робиться аналіз, та періодичність контролю встановлюються місцевими правилами приймання (п.1 розділу VІ).
Згідно з п.п.4 та 6 розділу VІ Правил №316, для визначення вмісту забруднень у стічних водах споживачів використовуються дані лабораторії виробника, у разі її відсутності інших лабораторій, що здійснюють свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Пункт 9 розділу VІ передбачає, що у разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатами якого зроблено висновок про наявність у стічних водах споживача перевищень ДК забруднюючих речовин, споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виробником та споживачем.
Відповідно до пунктів 7.2.17,   7.2.20. Місцевих Правил передбачено наступне.
Контрольний аналіз Проби це аналіз, який може бути використаний як Контролюючою службою, так і Підприємством для перевірки і уточнення результатів головного аналізу. Контрольний аналіз проводиться Підприємством.
Проба для контрольного аналізу: маркується та пломбується Контролюючою службою і передається підприємству з відповідним записом в акті про відбір проби. Передається підприємством в хімічну лабораторію відразу після відбору.
Контрольний аналіз може здійснюватись підприємством лише в хімічній лабораторії (п.7.2.32) Інспекції. Якщо головний аналіз проводився в лабораторії Інспекції контрольний аналіз здійснює лабораторія МКП «Львівводоканал».
Результати контрольного аналізу оформляються офіційним документом лабораторії.
Хімічні аналізи здійснюються акредитованими на право проведення вимірювань показників стічних вод лабораторіями. Відповідальність за вірогідність результатів аналізу несе лабораторія, яка проводила аналіз (п.7.2.32.).
За умовами пп.7.4.1.   7.4.3. Місцевих Правил, вибірковий відбір проб для забезпечення контролю за скиданням стічних вод підприємств здійснюється Контролюючими службами незалежно одна від одної (п.7.2.2). Вибірковий відбір проб здійснюється з КК. На відібрані проби складається Акт про відбір проби (додаток 10.12, п. 7.2.5).
Враховуючи викладене, судова колегія зазначає, що позивач, на підставі нормативно-правових актів та договору, як суб`єкт господарювання, що надає послуги з централізованого водовідведення, володіє повноваженнями для здійснення контролю якості скидання стічних вод споживачами, в тому числі шляхом здійснення раптового відбору проб стічних вод, а також повноваженнями для проведення хімічного аналізу проб. 
Правила №316 для визначення вмісту забруднень у стічних водах споживачів передбачають необхідність використання даних саме лабораторії позивача, а Місцеві Правила відносять до виключної компетенції позивача встановлення Абонентам нормативів скидання забруднювальних речовин та формулювання офіційного висновку щодо відповідності фактичних показників якості стічних вод допустимим.
З огляду на викладене, правмірним є висновок суду першої інстанції, що здійснений позивачем в червні 2019 року відбір проб стічних вод відповідача проводився на законних підставах у встановленому місці з дотриманням визначеного порядку відбору та був оформлений актом про відбір, який містить всі необхідні відомості та підписи представників сторін.
Як зазначалось вище та підтверджено матеріалами справи, лабораторією ЛМКП «Львівводоканал» було проведено головний аналіз проби, за результатами якого встановлено, що концентрація азоту амонійного та аміаку у відібраних стічних водах становила 38 г/м3, сухий залишок 1034 г/м3, а лабораторією КП «Адміністративно-технічне управління» (змінене найменування Інспекції КП «Інспекція благоустрою та екології м.Львова») за зверненням абонента було проведено контрольний аналіз, відповідно до якого концентрація азоту амонійного та аміаку становила 36,8 мг/дм3, сухий залишок 994 мг/дм3.
При цьому згідно з додатком 10.1. до Місцевих правил, граничними нормативними показниками якості (ГН) стічних вод Підприємств щодо такого показника як азот амонійний та аміак (за азотом) є 30 г/куб.м., а щодо сухого залишку 1000 г/куб.м.
Згідно з п.7.2.25. Місцевих Правил, для прийняття висновків щодо відповідності якості стічних вод у випадку розбіжностей результатів головного та контрольного аналізу: до 10%   приймається значення концентрації головного аналізу; понад 10% може бути проведено арбітражний аналіз  проби (крім п.7.2.31.).
Отже, при зазначених обставинах, враховуючи те, що розбіжності результатів головного та контрольного аналізу в частині показників, значення яких були більшими за гранично допустимі концентрації, не перевищували 10% (відрізнялися лише приблизно на 3% та 4% щодо двох показників), були відсутні підстави для проведення арбітражного аналізу, визначені обов`язковими для дотримання положеннями Місцевих Правил.
Таким чином, в матеріалах справи наявні результати передбаченого Місцевими Правилами головного та контрольного аналізу проб, розбіжності між якими не перевищують 10%, а ні акти законодавства, ні договір не визначають вплив результатів здійсненого власною лабораторією споживача вимірювання на висновки щодо відповідності якості стічних вод, на необхідність проведення арбітражного аналізу, інших аналізів чи експертиз проб стічних вод тощо.
Як передбачено п.7.2.31. Місцевих правил, Водоканал має право погодитись з результатами контрольного аналізу, і арбітражного аналізу не проводити. У цьому випадку всі розрахунки виконуються згідно з результатами контрольного аналізу.
Враховуючи наведені обставини позивач у справі скористався своїм правом та погодився з результатами контрольного аналізу, проведеного лабораторією КП «АТУ», відповідно до якого показники концентрації речовин були навіть меншими, ніж встановлено головним аналізом, що в будь-якому випадку не порушило прав відповідача.
Отже, виявлені в належно відібраних пробах стічних вод перевищення ДК забруднюючих речовин є достатньою підставою для нарахування позивачем плати за скид понаднормативних забруднень і, у зв`язку зі згодою позивача, для виконання всіх розрахунків відповідно до результату контрольного аналізу.
Зазначені обставини спростовують твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі, що з врахування того, що результати досліджень якості стічних вод, що були проведені лаборатоією позивача і КП «Адміністартивно-технічне управління» відрізняються між собою і різко контрастують з результатами, які були отримані при досліджені, що проводилися університетом, а у проведені арбітражного аналізу позивачем було відмовлено, позивачем порушено права скаржника передбачені п.9 параграфу VI «Правил приймання стічних вод до систем централізованого водопостачання та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення».
Судова колегія зазначає, що споживачу надано право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України «Про метрологія та метрологічну діяльність» для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виробником та споживачем. Отже, скаржник  використав свої права на власний розсуд.
З матеріалів справи вбачається, що скаржник скористався своїм правом провести контрольний аналіз проби відібраної згідно акту №9574 у порядку наведеному у п.7.2.20 Місцевх правил  

Розділ 8 Місцевих Правил стосується визначення величини плати підприємств за скидання стічних вод у Міську Каналізацію.
За умовами п.8.4.1. Місцевих Правил, у випадку повної відповідності якості та режиму скидання стічних вод Правилам, абоненти сплачують за послуги водовідведення згідно з чинним тарифом (п.4.2.2.3).
У випадку порушення Правил стосовно вимог до складу і властивостей стічних вод Підприємств, що скидаються в Міську Каналізацію, аідприємства-порушники сплачують додаткову плату як Водоканалу за водовідведення (обчислену за підвищеним коефіцієнтом кратності), так і на рахунок міського фонду охорони навколишнього природного середовища (п.п. 8.4.5, 8.4.9). При цьому тарифи і об`єми визначаються згідно з груповим рахунком за послуги водопостачання і водовідведення за Розрахунковий період, в якому було виявлене порушення (п. 8.4.3. Місцевих Правил).
Судова колегія, перевіривши розрахунок величини додаткової плати для ЛДУБЖД за скид стічних вод з порушенням вимог Правил щодо їх складу і властивостей, дійшла висновку, що розрахунок проведено арифметично вірно, за відповідними формулами розрахунку та з врахуванням дійсних значень необхідних параметрів.
При цьому під час обчислення плати, яка перераховується Підприємством на рахунок міського фонду охорони навколишнього природного середовища (П2), плату П1   було помножено позивачем не лише на коефіцієнт 0,25, а й на зазначений в розрахунку коефіцієнт ПДВ   5/6, внаслідок чого розмір плати П2   зменшився порівняно з її розміром, який мав би бути визначений відповідно до п.8.4.5. Місцевих Правил.
За наслідками проведеного розрахунку встановлено, що плата за приймання наднормативно забруднених стічних вод, яка перераховується підприємством на рахунок водоканалу, дорівнює 18 441,31 грн, а плата, яка перераховується підприємством до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища,   3 841,94 грн.
За умовами п.8.4.9. Місцевих Правил, плата Підприємств за скид до Міської Каналізації стічних вод з порушенням Правил щодо їх складу та властивостей (п. 9.2.2), а також за скид стічних вод без Дозволу (п.п.9.4.2, 9.4.2.1) здійснюється відповідно до рахунків, які виставляє Водоканал, і розподіляється таким чином: 20 відсотків перераховуються Підприємством на рахунок міського фонду охорони навколишнього природного середовища, 80 відсотків перераховуються Підприємством на рахунок Водоканалу.
Зазначена плата є платою за надання водоканалом послуг щодо водовідведення, лише обчисленою за підвищеним коефіцієнтом кратності, та може спрямовуватись позивачем на відшкодування його додаткових витрат, пов`язаних з необхідністю доочищення понаднормативних забруднень води, відтак правовідносини сторін є зобов`язальними згідно з укладеним договором та нормами чинного законодавства.
Схожі висновки щодо правової природи додаткової плати за скид викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №920/730/16 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №916/2273/16.
Відповідно до ч.5   ст.626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Згідно зі   ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За наведених обставин, встановивши, що відповідач неправомірно здійснив скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднень у міську систему каналізації, про що в сукупності свідчать акт відбору контрольної вибіркової проби стічних вод, та результат контрольного хімічного аналізу, суд прийшов до висновку про прострочення виконання відповідачем зобов`язання з погашення підставно нарахованої плати за скид наднормативно забруднених стічних вод, що, в свою чергу, є підставою для стягнення з нього боргу.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
З огляду на вищевикладене, підлягає стягненню з відповідача на користь Львівського міського комунального підприємства “Львівводоканал” 18 441,31 грн додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням норм якісних показників та в дохід міського бюджету м.Львова міського фонду охорони навколишнього природного середовища 3 841,94 грн плати за скид понаднормативних забруднень. 
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, скаржником належними та допустимими доказами не обгрунтовано підставності заперечень, викладених в апеляційній скарзі.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання скаржника про призначення у справі судової хімічної експертизи порушує принципи рівності і змагальності сторін у справі та позбавляє скаржника можливості виконати обов`язок довести обставини, які мають значення для справи до уваги судовою колегією не береться з огляду на таке.
В матеріалах справи наявні результати передбаченого Місцевими Правилами головного та контрольного аналізу проб, розбіжності між якими не перевищують 10%, а ні акти законодавства, ні договір не визначають вплив результатів здійсненого власною лабораторією споживача вимірювання на висновки щодо відповідності якості стічних вод, на необхідність проведення арбітражного аналізу, інших аналізів чи експертиз проб стічних вод тощо. Отже, у даному випадку призначення та проведення хімічної експертизи проб стічних вод відповідача, відібраних 12.06.2019, не є обов`язковим для можливості стверджувати про наявність порушення (перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах) та можливості досліджувати пов`язане з цим нарахування плати позивачем.
Враховуючи все вищенаведене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи, оскільки суд не вбачав потреби у використанні спеціальних знань судового експерта для встановлення обставин, які входять до предмета доказування у справі і при вирішенні спору обмежився доказами, наявними в матеріалах справи.

Судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника згідно   ст.129 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.10.2020 у справі №909/353/20 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України   ,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Львівської області  від 16.11.2020 у справі  №914/2771/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Львівського державного університету безпеки життєдіяльності №9001-2956/9012 від 17.12.2020 (вх. № ЗАГС 01-05/3765/20 від 18.12.2020) без задоволення.
Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника
2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                  Галушко Н.А.

суддя                                                                      Желік М.Б.

            суддя                                                                      Орищин Г.В.