ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
14 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 334/6939/19 (2-а/334/42/20)	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби 
на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 липня 2020 року 
у справі №334/6939/19 (2-а/334/42/20) 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Запорізької митниці ДФС     
про скасування постанови від 17.09.2019 в справі про порушення митних правил №0083/11200/19 від 17.09.2019 р.,- 
ВСТАНОВИВ:
27  серпня 2020 р.    ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до   Запорізької митниці ДФС   в якому просила про  скасування постанови від 17.09.2019 в справі про порушення митних правил №0083/11200/19 від 17.09.2019р. 
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю в діях позивачки  складу митного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Позивачкою  зазначено, що всі дії вчинялись нею за згодою сторін зовнішньоекономічного контракту, відповідають його вимогам та підтверджуються відповідною документацією.
Рішенням  Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 липня 2020 р. у справі № 334/6939/19 (2-а/334/42/20) адміністративний позов ОСОБА_1  до  Запорізької митниці ДФС про скасування постанови від 17.09.2019 в справі про порушення митних правил №0083/11200/19 від 17.09.2019 р. - задоволено. 
Судом встановлено, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту, ОСОБА_1 до митного оформлення подано митну декларацію та необхідні товаросупровідні документи. За результатами перевірки, відповідачем встановлено факт порушення митних правил щодо відображення дійсного розміру митних платежів, що призвело до притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття спірної постанови про накладення штрафу. Суд розглянувши надані документи, не знайшов в діях позивачки  складу порушення передбаченого ст. 485 МК України. Що й обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду, Дніпровською митницею Держмитслужби  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 липня 2020 р. у справі № 334/6939/19 (2-а/334/42/20), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що позивачкою  протиправно подано недостовірну інформацію щодо суми митних платежів, що підлягають до сплати. Так, скаржник зазначає, що відповідно до митної декларації країни відправника товару, ціна контракту визначена в Євро, крім того валютою контракту та валютою страхування за даним контрактом є Євро, відповідно до додаткової угоди №2 до контракту. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції представниками сторін  правові позиції по справі, підтримано, надано пояснення та заперечення на доводи апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав    для задоволення апеляційної скарги, та  зазначає:.
 Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 03.06.2019р. ОСОБА_1 , яка працює інженером Державного підприємства «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» імені академіка Івченко О.Г. » надала до митного оформлення електрону митну декларацію та документи на товар з метою поміщення його у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу). Електронній митній декларації присвоєно номер UA№112020/2019/000884.
Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом ОСОБА_1 надано зовнішньоекономічний договір № 1323/5828-276-19018 від 16.04.2019р., додаток № 2 від 16.04.2019р., інвойс № 19W051001 від 10.05.2019р., страховий поліс № 489008 від 08.05.2019р., митну декларацію країни відправлення № MRN 19DE738006165185E7 від 17.05.2019р.
Згідно електронної митної декларації та наданого інвойса, вартість товару на умовах CIP м. Запоріжжя, Україна (Інкотермс 2010р.) складає 20384, 00 доларів США. У правому підрозділі графи 24 електронній митній декларації «характер угоди» зазначено літерний код валюти розрахунку USD. Згідно графи 43 декларант визначив митну вартість за основним методом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та відповідно митна вартість згідно графи 12 Електронній митній декларації склала 547406, 10 грн., а сума митних платежів 152178, 90 грн.
В ході здійснення митних формальностей, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості  відповідачем   виявлено, що вартість товару згідно умов зовнішньоекономічного договору (п. 4.1. розділу 4 контракту № 1323/5828-276-19018 від 16.04.2019р.) встановлена в Євро та зазначена у додатку № 2 до контракту. У додатку №2 (специфікації на поставку) вартість товару на умовах CIP м. Запоріжжя, Україна зазначена 20384 Євро, відповідно до п. 4.2.розділу 4 контракту «ціни визначено та зміні не підлягають», також сума страхування згідно страхового полісу № 489008 від 08.05.2019р. складає 20383, 00 Євро.
Наведені обставини слугували підставою для висновку, щодо наявності в діях позивачки ознак порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.
13.06.2019р. головним державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Запоріжжя аеропорт» Запорізької митниці ДФС Зосімовим М.М.   складено протокол про порушення митних правил № 0083/11200/19, відповідно до якого, ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надала до митного оформлення електронну митну декларацію. Враховуючи валюту операції Євро, митна вартість на думку відповідача повинна складати 610412, 54 грн., сума митних платежів 169694, 69 грн., відповідно сума недоборів митних платежів 17515, 79 грн.
17.09.2019р. на підставі зазначеного протоколу виконуючим обов`язки заступника начальника Запорізької митниці ДФС Зарубіним Б.О. винесено постанову № 0083/11200/19 в справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 52547, 37 грн.
Не погодившись з якою позивачка  звернулася до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,  що позивачка надала до митного оформлення документи, які повністю підтвердили заявлену митну вартість товару.
Так, судом зазначено, що  квітня 2019р. між Державним підприємством «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» імені академіка О.Г. Івченка (Україна, м. Запоріжжя) та фірмою ENMEX Gmbh (Німеччина, м. Магдебург)   укладено контракт № 1323/5828 -276 19018 на поставку модельного воску «Paracast FW 352», вага нетто 3600 кг., вартістю 20384, 00 Євро.
03 травня 2019р. між Державним підприємством «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» імені академіка О.Г. Івченка (Україна, м. Запоріжжя) та фірмою ENMEX Gmbh (Німеччина, м. Магдебург)   укладено додаткову угоду № 1 до контракту № 1323/5828 -276 19018 від 16.04.2019р., якою було змінено валюту контракту з Євро на Долар США. Такі зміни   застосовані до тексту всього контракту. Додаткова угода   підписана сторонами та скріплена печатками та є невід`ємною частиною контракту № 1323/5828 -276 19018 від 16.04.2019р.
Належним чином засвідчена копія додаткової угоди № 1 від 03.05.2019р.   надана до Запорізької митниці ДФС 05.06.2019р. супровідним листом № 01.03.01.02/4043 від 05.06.2019р. (вхідний № 1047/11-24), тобто Запорізька митниця офіційно та достеменно знала про існування додаткової угоди, якою   змінено валюту контракту.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керувалася контрактом № 1323/5828 -276 19018 від 16.04.2019р., разом із додатковою угодою № 1 від 03.05.2019р., яка є невід`ємною частиною контракту та якою   змінено валюту контракту з Євро на Долар США; інвойсом від 10.05.2019р. № 19W051001 на суму 20384, 00 доларів США та іншими товаросупрвідними документами, які надійшли разом із товаром; попередньою митною декларацією типу ІМ40ЕЕ від 13.05.2019р. № UA112000/2019/902906, якою була визначена валюта та загальна фактурна вартість в доларах США. 
Зазначені обставини (документи) за висновками суду виключають наявність умислу у позивачки  у скоєнні правопорушення. Обставин, які б вказували на умисний характер дій ОСОБА_1  не встановлено, натомість, надання до митного органу додаткової угоди вказує на протилежне.
Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
За змістом частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 485 Митного Кодексу України дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а зокрема заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.
Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина перша статті 51 Митного кодексу України).
Відповідно до ч. 3 ст. 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.
Вказані документи не містять будь-яких розбіжностей, ознак підробки та у них наявні всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та ціни, що була фактично сплачена за цей товар.
Доказів наявності у позивачки інших документів, ніж ті, які подані до митного органу, відповідачем не надано і такі відсутні в матеріалах справи про порушення митних правил.
За змістом ст.10 КУпАП, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Однак матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів, які вказували на наявність умислу позивача на вчинення дій, передбачених ст.485 МК України.  Судова колегія  при перегляді рішення суду в даній справі, враховує також  Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2020р. по справі № 334/7007/19   якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1  за ч.1 ст.483 МК України    закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.02.2020р. по справі № 334/7007/19 апеляційна скарга Запорізької митниці ДФС залишена без задоволення, а Постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2020 року, якою провадження відносно позивачки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України закрито на підставі п. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - залишена без змін.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили б саме про умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивачки як порушення митних правил за ст.485 МК України.
Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення  Ленінського районного суду м.Запоріжжя  від  01 липня 2020 р. у справі № 334/6939/19 (2-а/334/42/20) - залишити без задоволення.
Рішення  Ленінського районного суду м.Запоріжжя  від  01 липня 2020 р. у справі № 334/6939/19 (2-а/334/42/20) - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.     
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко