ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року 
м. Київ
справа №380/2458/20
адміністративне провадження №К/9901/26320/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Губська О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу                           за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року (суд у складі судді-доповідача – Костецького Н.В.), постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від                   10 вересня 2020 року (колегія суддів у складі судді-доповідача – Шевчук С.М., суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.)

I.          СУТЬ СПОРУ 
1.          У березні 2020 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ; далі – відповідач, Прикордонний загін), в якому просив:
- визнати протиправними дії Прикордонного загону щодо нарахування та виплати йому при звільненні компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, а також не за цінами встановленими розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 січня 2019 року № 21 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився»;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з відрахуванням раніше проведених виплат грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2016 року № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів обмундирування, визначеними розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 січня 2019 року № 21 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився».
1.1.          В обґрунтування позовних вимог вказано про не здійснення відповідачем в повному обсязі компенсації за неотримане речове майно, оскільки проведений розрахунок здійснено із порушенням абзацу 2 пункту 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2016 року №178 (далі – Порядок №178). Вказаним порядком визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 01 січня поточного року. Проте, у довідці на виплату компенсації позивачу здійснено нарахування вартості речового майна пропорційно термінам носіння такого майна, тим самим зменшено розмір грошової компенсації.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
2.           ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.
3.          21 серпня 2019 року позивачем подано рапорт (вх.№9821) начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням, зокрема, виплатити грошову компенсацію при звільненні за неотримане речове майно; надати довідку про вартість речового майна, належного при звільненні; надати копію наказу про виплату компенсації вартості неотриманого речового майна при звільненні; нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення.
4.          Наказом начальника прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 17 вересня 2019 року № 240-ОС припинено контракт та звільнено з військової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 (П-007615) без права носіння військової форми одягу за підпунктом «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас.
5.          Згідно з наказом начальника прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 18 вересня 2019 року № 243-ОС старшого лейтенанта ОСОБА_1 (П-007615) виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, остаточна дата закінчення військової служби – 18 вересня 2019 року.
6.          18 вересня 2019 року відповідачем складено довідку №80/19 про вартість речового майна, що належить до видачі старшому лейтенанту ОСОБА_1 на суму 14 421,94 грн. Також складено довідку-розрахунок нарахування суми грошової компенсації за недоноси речового майна, строк носіння якого не скінчився за час проходження служби в ДПСУ №8/19 на суму 1 634,42 грн.
7.          Відповідно до наказу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20 вересня 2019 року     №353-к наказано провести виплату грошової компенсації старшому лейтенанту ОСОБА_1 (за неотримане під час проходження служби речове майно на підставі довідок-розрахунків про вартість речового майна 14 421,94 грн (з даної суми утримати вартість майна, строк якого не закінчився у розмірі 1 634,42 грн).
8.          18 вересня 2020 року (зареєстровано відділенням документального забезпечення Львівського прикордонного загону 23 вересня 2019 року, вх.№11154) позивачем подано рапорт начальнику Львівського прикордонного загону з проханням нарахувати грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби в ДПСУ речове майно особистого користування. З наявним на складі речовим майном ознайомлений, отримувати відмовляється. Виявляє бажання отримати грошову компенсацію замість належних до видачі предметів речового майна особистого користування.
9.          Як підтверджується наявними матеріалами справи, нарахування компенсації за недоотримане речове майно було здійснене відповідачем відповідно до цін на речове майно, які були встановлені в період набуття права на отримання відповідного майна, та зі застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу.
10.          Проте позивач не погодився з таким нарахуванням і, вважаючи, що відповідачем порушено порядок і умови здійснення грошової компенсації за належне, але неотримане протягом проходження військової служби речове майно, звернувся із даним позовом до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11.          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково.
11.1.          Визнано протиправними дії Львівського прикордонного загону щодо нарахування та виплати при звільненні ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.
11.2.          Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу з відрахуванням раніше проведених виплат грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2016 року № 178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня 2019 року.
11.3.          У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
12.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що розрахунок суми, яка підлягає позивачу до виплати, не був проведений виходячи із закупівельної вартості такого майна станом на 01 січня поточного року, а ціни, зазначені у довідці № 74/19 від 05 серпня 2019 року, не відповідають цінам визначеним у розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 січня 2019 року № 21 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився». 
13.          Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні керувався висновками Касаційного адміністративного суд у складі Верховного Суду, викладеними в постановах від 04 липня 2019 року у справі №821/2/18, від 23 серпня 2019 року у справі 32040/7697/18, від 22 квітня 2020 року у справі №820/611/17.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)
14.          Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
15.          Відповідно до ухвали Верховного Суду від 12 листопада 2020 року касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
16.          У скарзі відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 дійсно має право на грошову компенсацію замість не отриманого речового майна, однак це право було у повному обсязі реалізовано відповідачем. При визначені суми, яка підлягає виплаті, відповідач керувався часом виникнення права на отримання відповідного речового майна та ціною цього майна в момент виникнення права відповідно до розрахунків, що затверджені розпорядженнями Адміністрації Державної прикордонної служби України. Відповідно до довідки №80/19 від 18 вересня 2019 року на виплату грошової компенсації позивачу за неотримане речове майно було нараховано 14    421,94 грн.( з даної суми утримано вартість майна строк якого не закінчився у розмірі 1 634,42 грн). Вищевказана довідка, яка є чинною та позивачем не оскаржувалась. 
17.          Відповідач зазначив, що судами попередніх інстанцій не застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, а саме – Інструкція про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 жовтня 2016 року N 1132 (далі – Інструкція №1132).
18.          Також у касаційній скарзі представник Прикордонного загону вказав, що судом апеляційної інстанції необґрунтовано застосовані правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 04 липня 2019 року у справі №821/2/18, від                     23 серпня 2019 року у справі №2040/7697, від 22 квітня 2020 року у справі №820/611/17, оскільки в зазначених справах був інший предмет спору, а також в цих справах суд касаційної інстанції надав оцінку правомірності застосування Інструкції №178, а не Інструкції №1132.
19.          Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просив скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення – без змін.
20.          У відзиві представник ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свою позицію, послався на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі №815/5826/16.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
21.          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22.          Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту встановлює Закон України від 20 грудня 1991 року N2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон N 2011-XII).
23.          Згідно з частиною першою статті 9 Закону N 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
24.          Абзацом 2 частини першої статті 9-1 Закону N 2011-XII визначено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
25.          Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2016 року №178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
26.          Відповідно до пунктів 3,4,5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі:
звільнення з військової служби;
загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
27.          Відповідно до пункту 7 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік.
28.          Організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, курсантів вищих військових навчальних закладів, військовослужбовців, які були призвані на строкову військову службу та військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів (далі - військовослужбовці), ліцеїстів та працівників Держприкордонслужби в мирний час та особливий період визначає Інструкція про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 жовтня 2016 року N 1132.
29.          Пунктом 10 розділу І Інструкції N 1132 визначено, що речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.
30.          Пунктом 15 розділу II Інструкції N 1132 передбачено, що у разі звільнення військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, через службову невідповідність, систематичне невиконання умов контракту, обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили, яким військовослужбовцю призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції", чи позбавлення права займати певні посади вартість виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився, утримується з нього з урахуванням зносу.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
31.          08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року N460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі – Закон N 460-IX).
32.          Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону N 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності Законом N 460-ІХ.
33.          Відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу у цій справі у жовтні 2020 року.
34.          Враховуючи дату подання касаційної скарги та вказані процесуальні норми, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, передбаченому КАС України в редакції, що діє на момент прийняття рішення судом касаційної інстанції.
35.          Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1,4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Враховуючи вимоги статті 341 КАС України касаційний перегляд оскаржуваного судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги.
36.          Під час розгляду цієї справи судом касаційної інстанції було підтверджено наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку), з огляду на наступне.
37.          Предметом спору у даній справі є нарахування та виплата при звільненні особи, яка проходила військову службу в Державній прикордонній службі України, компенсації за неотримане речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів обмундирування, визначеними розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 січня 2019 року № 21 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився».
38.          Судами встановлено, що позивач був звільнений з 18 вересня 2019 року.
39.          Спірну компенсацію ОСОБА_1 за недоношене речове майно було розраховано згідно з розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06 січня 2018 року № 30.
40.          Суди першої та апеляційної інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення, дійшли висновку, що ціни, зазначені у довідці позивача, згідно з якою було розраховано спірну компенсацію, не відповідають цінам встановленим у додатку до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 січня 2019 року № 21 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився». 
41.          Відповідно до вимог пункту 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року, тобто року, в якому здійснено таку виплату.
42.          Аналогічний правовий висновок викладено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 17 березня 2020 року у справі №815/5826/16, який не був застосований судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.
43.          Посилання суду апеляційної інстанції на правові висновки Верховного Суду в оскаржуваному рішенні є необґрунтованими, оскільки у цих справах є різні предмети спору. У справі №820/611/17 предметом спору є утримання податку доходів фізичних осіб з грошової компенсації за недоотримане речове майно; у справі №2040/7697/18 особа оскаржує відмову в наданні довідки про вартість неотриманого речового майна; у справі №821/2/18 суд касаційної інстанції здійснював перегляд процесуальної ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до суду.
44.          Таким чином, колегія суддів Верховного Суду вказує на правомірність висновків судів попередніх інстанцій щодо порушеного права позивача на отримання при звільненні компенсації за неотримане речове майно за цінами встановленими розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 січня 2019 року № 21 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився», однак керувались правовими висновками щодо застосування норми права не у подібних правовідносинах.
45.          Також колегія суддів Верховного Суду наголошує, що положення пункту 10 розділу І Інструкції N 1132 не суперечать Порядку №178. Вказаним пунктом Інструкції №1132 передбачено порядок визначення строку носіння відповідного речового майна, а не порядок нарахування розміру спірної компенсації.
46.          Відповідно до частин першої, четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
47.          Отже, враховуючи вищенаведене, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 380/2458/20 необхідно змінити, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.

V. СУДОВІ ВИТРАТИ
48.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 380/2458/20 змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі № 380/2458/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Судді                                                                                                    О.В. Калашнікова

                                                                                                    М.В. Білак

                                                                                                    О.А. Губська