ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2021 р.	Справа № 639/5741/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання - Ігнатьєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова (головуючий суддя І інстанції Єрмоленко В.Б., м. Харків) від 04.12.2020 року (повний текст рішення складено 09.12.2020 р.) по справі № 639/5741/20 за позовом ОСОБА_1 до    Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції  про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії БАБ № 402250 від 14.08.2020 про накладення адміністративного стягнення та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02.09.2020 ним отримано лист з постановою про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначено, що 14.08.2020, о 19 год.40 хв., у с. Пісочин , він, керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» ПДР. Позивач вказує, що перехрестя він перетинав на зелений сигнал світлофора, рухався в колоні автомобілів, на вимогу поліцейського зупинився, запитав причину зупинки, на звинувачення пояснив, що перетнув перехресті на дозволений рух сигнал, поліцейський не надав докази на підтвердження порушення та повідомив, що позивач може бути вільним та продовжити свій шлях. При цьому, у позові вказано, що поліцейський не повідомляв про складення постанови, не пропонував надати пояснення, не надав копію постанови, неправильно вказав посадову особу, яка склала протокол, зазначивши свою посаду, звання, прізвище та місце роботи - Люботинський ВП Харківського ВП замість Люботинський ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області, не заповнив графу про направлення постанови поштою, дані про відмову позивача підписати та отримати постанову.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2020 року адміністративний позов задоволено частково. 
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення  по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному  режимі, серії БАБ № 402250 від 14.08.2020, прийняту поліцейським СРПП Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ст. сержантом поліції Книш Віталієм Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення  закрито. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн., судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп., а всього-1920 грн. 40 коп. 
У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. 
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2020 р. у справі №639/5741/20 залишити без змін.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що склалась ситуація, коли позивач звернувся за захистом своїх справ до суду, де було встановлено, що складу правопорушення в його діях не було, скасовано постанову про накладення штрафу у розмірі 425 грн., але відмовлено у стягненні 1500 грн. з тих 3000 які було ним сплачено адвокату за здійснення правової допомоги. Тобто Позивач звернувшись за захистом своїх прав, отримав рішення на свою користь але втратив втричі більше ніж у разі якби сплатив незаконний штраф, така ситуація безсумнівно є несправедливою та незаконною.
Адвокатом було надано послуги позивачеві у вигляді ознайомлення з постановою, надання усної консультації і роз`яснення, усний правовий аналіз ситуації та діючого законодавства, що зайняло точно не менше 3 годин, про що сторони склали та підписали Акт виконаних робіт (наданих послуг).
Так. лише дослідження оскаржуваної постанови зайняло не менше години. Зважаючи на те, що вона написана від руки зовсім не каліграфічним почерком, навіть прізвище поліцейського який склав постанову було визначено не одразу, а наприклад в телефонному режимі у Люботинському ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області відмовились надати будь-які пояснення.
Також, неможливо особі, яка не має юридичної освіти, наприклад за півгодини пояснити та відповісти на численні питання з приводу того як мав відбуватись згідно чинного законодавства розгляд справи про адміністративне правопорушення, в чому полягає порушення діючого законодавства, які дії мав вчинити та не вчинив поліцейський, пояснити підстави та порядок оскарження постанови, строк розгляду справи визначений законодавством і т. ін.
Апелянт вказує на те, що судом безпідставно прийнято до уваги лише час витрачений на складення адміністративного позову (і то не весь, а зменшено його до півтори години) та безпосередню участь в судовому засіданні, та не прийнято до уваги час витрачений на ознайомлення з матеріалами, надання консультації. Також судом не враховано, що окрім власне підготування та роздрукування адміністративного позову та уточненого позову на 7-ми аркушах та додатків до нього (з здійсненням завірення) позов та уточнений позов необхідно було доставити на пошту або до суду. Це час, витрачений безпосередньо на виконання умов договору про надання правової допомоги, це необхідні дії без яких подання позову неможливе.
Власне сторони не визначали суму гонорару адвоката виходячи з часу надання правової допомоги, сторони встановили твердий чіткий розмір, - 3 000 грн. яка не є реально завищеною.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надавав. 
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.         229         та ч. 2 ст.         313         Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що  позивачем  вказана сума є завищеною  та не співмірною зі складенням позову  такої категорії справ, а тому суд, виходячи з обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, зменшив витрачений час на складення позову до 1,5 години, врахував участь в судовому засіданні та  зменшив розмір судових витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню, до 1500 грн.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною 1 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч.4, 5  ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно пунктів 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. № 5076-VI (далі по тексту - Закон України №5076-VI) до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №5076-VI документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до наявної в матеріалах даної справи завіреної копії ордеру про надання (правової) правничої допомоги Серія АН № 1018161 від 11.09.2020 р. адвокатом ОСОБА_2 на  підставі договору про надання правової допомоги № 08-09/2020 від 08.09.2020 р. здійснюється правова допомога ОСОБА_1  у Жовтневому районному суді м. Харкова.
Відповідно до  рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, схвалених схвалених Національною асоціацією адвокатів України 09.06.2017 р. (далі - Правила адвокатської етики), формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно зі ст.30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи з положень ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 12, та ст.17 Закону України № 5076-VI є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на момент подання клопотання про відшкодування правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5112, видане Радою адвокатів Донецької області. 
Колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 04.08.2020 р. по справі  №810/3213/16. 
Колегія суддів зазначає, що як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що представництво інтересів позивача у цій справі здійснювалося адвокатом Шовковим Олегом Сергійовичем на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1018161 від 11 вересня 2020 року (а.с.20).
08 вересня 2020 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №08-09/2020 (а.с.14-15), предметом якого є надання  Клієнту правовою допомоги у вигляді представництва та інших видів правової допомоги у справі про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №402250 від 14.08.2020 р. Адвокат зобов`язується підготувати та подати до суду позов про визнання протиправною та скасування постанови серія БАБ №402250 від 14.08.2020 р., відповідь на відзив (якщо Відповідачем буде подано відзив), клопотання та заяви у разі необхідності, надавати Клієнту консультації, роз`яснення з правових питань, здійснювати аналіз судової практики, брати участь у судових засіданнях, здійснювати представництво клієнта в судовому процесі
В підтвердження витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. представником позивача було надано наступні документи: акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору №08-09/2020  про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них (а.с.56) та копію квитанції від 09.09.2020 року про оплату виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги №08-09/2020  від 08.09.2020 року (а.с.54).
Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору №08-09/2020  про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом зазначено, що адвокатом надано такі послуги: ознайомлення з матеріалами, надання клієнту усних консультацій і роз`яснень, усний правовий аналіз (всього за весь час розгляду справи до винесення судового рішення) (час затрачений на виконання роботи - 3 години), підготування, розпечатка на принтері позовної заяви та уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , копіювання та завірення копій всіх додатків до позову, відправлення позову поштою (з урахування часу необхідного щоб дістатися та очікування) (час затрачений на виконання роботи - 6 годин).
Вартість послуги за надання правової допомогу визначена згідно п. 5,1 Договору про надання правничої допомоги №08-09/2020 та становить 3000 грн.
Вищевказані документи є такими, що складені у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином завірені, та підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції по даній справі. 
Як вбачається з оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 1500 грн. 
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно ч.6 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Також, приписами ч.7 ст.134 КАС України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами
Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 19.09.2019 р. по справі №810/2816/18 обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Отже, з урахуванням наведеного вище, суд може вирішити питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами лише за відповідним клопотанням             сторони, яка не погоджується з оплатою таких витрат з огляду їх не співмірності.
При цьому, в разі відсутності такого клопотання суд не може вирішувати питання щодо зменшення витрат на правничу допомогу  з огляду їх не співмірності. 
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 22.04.2020 р. по справі №440/1757/19. 
Колегія суддів зауважує, що матеріали даної справи не містять клопотання Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в розумінні ч.ч.6,7 ст.134 КАС України, відповідно до якого останнє б заявило свою незгоду з витратами позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з огляду їх  не співмірності.               
Крім того, колегія суддів зазначає, що справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є складними. Сума накладеного штрафу на позивача є незначною. Водночас це не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні витрат на правову допомогу.
Навіть у справах незначної складності та у справах, де розмір накладених санкцій є невеликим, особа не може бути обмежена у можливості звернутися за правовою допомогою, а у подальшому до суду для захисту своїх порушених прав.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що складність даної справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт є співмірними із заявленою сумою на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а тому зазначені витрати підлягають стягненню у сумі 3000 грн.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що  позовні вимоги в частині розподілу  судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. є обґрунтованими та правомірними, а тому  вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зменшення витрат на правову допомогу в зв`язку з їх не співмірністю. 
Також колегія судів звертає увагу на те, що рішенням суду першої інстанції позов було задоволено частково, а саме скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення  по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному  режимі, серії БАБ № 402250 від 14.08.2020, прийняту поліцейським СРПП Люботинського ВП Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ст. сержантом поліції Книш Віталієм Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення  закрито. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. 
Але як вбачається з адміністративного позову та уточнення до нього, інших вимог, крім тих, що і було задоволено судом першої інстанції, позивачем заявлено і не було, а тому відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню 100% судових витрат на професійну правничу допомогу, що складає 3000 грн.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими. 
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2020 року по справі № 639/5741/20  скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 
В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.12.2020 р. у справі №639/5741/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко