Справа № 466/8174/20                                Головуючий у 1 інстанції: Єзерський  Р.Б. 
Провадження № 33/811/79/21                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        24 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Швеця Д.Ю. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року, 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави, а також   позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень, 40 копійок.
Згідно постанови, як встановлено у судовому засіданні та як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №009643 від 08.10.2020 року, 08.10.2020 о 03:56 год., гр. ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Шевченка, 144, керував автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Швець Д.Ю. захисник Худака М.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апелянт в обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Станом на момент складання протоколу про адмінправопорушення відсутня адміністративна відповідальність водії за керування ТЗ у стані алкогольного сп`яніння або відмову від проходження такого огляду.
Вказує, що як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відео з нагрудних камер працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Наголошує, що апелянту не було роз`яснено його права та сам порядок проходження такого огляду. Відповідно до п.2 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Вважає, що наявні в матеріалах справи покази свідків не можуть бути визнані належним закріплення пояснень свідків уповноваженими посадовими особами патрульної поліції на заздалегідь підготовленому бланку пояснень, який містить заздалегідь надрукований текст щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно обставин за яких відбулась відмова від проходження освідчення на стан сп`яніння та способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, під чим свідок повинен поставити свій підпис.
24.02.2021 р. ОСОБА_1 подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд апеляційної скарги без участі його адвоката.
Заслухавши виступ Худака М.Я., який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримуючи апеляційну скаргу, пояснив, що судом не було досліджено відеозапису, вказав, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
       Суддею апеляційного суду встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказам, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №009643 від 08.10.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які досліджені апеляційним судом, рапортом інспектора поліції Возного Т.
Так, суд у постанові викладаючи фактичні обставини справи за ч.1 ст. 130 КУпАП вказав, що 08.10.2020 о 03:56 год., гр. ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Шевченка, 144, керував автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відтак, безпідставними є покликання в апеляційній скарзі з даного приводу, оскільки як в протоколі, так і в постанові судді вказано про те, що ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.
Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
       Відтак, вважаю, що суд, у відповідності зі ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Швеця Д.Ю. – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    Гончарук Л.Я.