УХВАЛА

01 березня 2021 року 
м. Київ
Справа №  922/2341/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кібенко О.Р.,  Стратієнко Л.В., 

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Щербань Олени Павлівни
на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду
(головуючий - Слободін М.М.,  судді - Россолов В.В., Шутенко І.А.)
від 01.02.2021
за позовом Фізичної особи-підприємця Щербань Олени Павлівни
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Белвіт"
про стягнення  702 978, 38 грн,

ВСТАНОВИВ: 
1.          05.02.2021 ФОП Щербань Олена Павлівна звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 у справі № 922/2341/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат відмовити повністю.

2.          01.03.2021 ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ФОП Щербань Олени Павлівни на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 у справі № 922/2341/20 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 

3.          Разом з касаційною скаргою ФОП Щербань Олена Павлівна подала заяву про зупинення виконання додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 у справі № 922/2341/20.

4.          На обґрунтування заяви зазначає, що постанова набрала законної сили з дня її прийняття, може бути відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з неї грошових коштів, що призведе до  ускладнення повороту виконання рішення та повернення сторін до попереднього стану у разі скасування оскаржуваної постанови.

5.          Верховний Суд, розглянувши заяву ФОП Щербань Олени Павлівни про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 у справі № 922/2341/20, дійшов висновку, що підстави для її задоволення відсутні з таких мотивів.

6.          Відповідно до статті 1, частин 1 та 2 статті 8 Конституції України Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй.

7.          Органи державної влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 6, частина 2 статті 19 Конституції України).

8.          Частиною 1 статті 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

9.          Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 294 Господарського процесуального кодексу України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення суду.

10.          Отже, законодавець не обмежив дискреційні повноваження суду касаційної інстанції щодо підстав для зупинення виконання оскарженого рішення суду. 

11.          Водночас, Верховний Суд виходить з того, що особливістю таких ухвал суду касаційної інстанції є те, що вони приймаються лише після ухвалення судового рішення у справі, що набрало законної сили. Оскільки однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини 1 статті 129 Конституції України, пункт 7 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України), свобода судового розсуду при вирішенні питання щодо зупинення дії оскарженого рішення не є необмеженою, тому суд касаційної інстанції має право вчинити відповідні дії, але лише у виняткових випадках та за наявності вагомих на те підстав. 

12.          Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, а й бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов`язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 904/94/19).

13.          Отже сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і переконливо довести, що незупинення виконання оскарженого рішення може мати незворотні наслідки. Сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання, оскільки правильність застосування судами норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення, а питання про зупинення виконання рішення суду вирішує лише у разі необхідності.

14.          Зважаючи на те, що доводи заявника стосуються лише незгоди з можливим відкриттям виконавчого провадження про примусове стягнення з нього грошових коштів, а також відсутність жодних вагомих підстав щодо неможливості повороту виконання постанови, Верховний Суд відмовляє в задоволенні заяви про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 234, 235, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1.          Відмовити в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Щербань Олени Павлівни про зупинення виконання додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 у справі № 922/2341/20.

2.          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                               І. Кондратова
Судді                                                                                       О. Кібенко
                                                                                                 Л. Стратієнко