Ухвала
09 березня 2021 року
м. Київ
справа № 148/1036/19
провадження № 61-3394ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравець Віти Анатоліївни на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -  Тульчинська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,
ВСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила відновити її становище, яке існувало до порушення її спадкових прав, шляхом визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 лютого 2019 року, посвідченого Тульчинською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого за 
№ 2-339 та виданого на ім`я ОСОБА_2 .
Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2020року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду 
від 28 січня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -  Тульчинська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом 
від 26 лютого 2019 року, посвідченого Тульчинською державною нотаріальною конторою за № 2-339.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
26 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кравець В. А. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області 
від 24 вересня 2020 року (надійшла до суду 03 березня 2021 року), 
в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі .
У касаційній скарзі заявник заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту другого частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, ОСОБА_1 є одинокою матір`ю дитини до чотирнадцяти років, багатодітної та малозабезпеченої сім`ї.
Клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що суд може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, враховуючи майновий стан сторони. Однак ОСОБА_1 не надала достатніх доказів, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу. Надані заявником довідки з Тульчинської районної державної адміністрації Управління соціального захисту населення не відображають повну інформацію щодо майнового стану особи.
Ураховуючи викладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір», або надати належні докази для зменшення чи звільнення від сплати судового збору.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
ОСОБА_1 звернулася до суду  з позовом у 2019 році.
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становило 768,40 грн).
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн (768,40*200%=1 536,80 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Також касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду у зв`язку з тим, що порушено вимоги пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: не вірно вказано рішення (ухвала), що оскаржується (у касаційній скарзі заявник зазначає постанову Вінницького апеляційного суду від 28 вересня 2021 року).
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Кравець Віти Анатоліївни про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравець Віти Анатоліївни на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 січня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 08 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 Г. В. Коломієць