УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/25972/14
Провадження № 22-ц/4820/1/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 лютого 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Корніюк А.П.
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю представників сторін
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/25972/14 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької областівід 25 липня 2017 року у складі судді Стефанишина С.Л. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа без самостійних вимог – ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним.
       Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
В грудні 2014 року ПАТ КБ«Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому банк просив стягнути солідарно з відповідачів  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № HMIBGA00009017 від 25.04.2008 року у розмірі 40552,49 доларів США. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався, що 25 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №HMIBGA00009017, згідно з яким банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 57418 доларів США на термін до 24.04.2018 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому цим Договором. 
Банк свої зобов`язанням виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом, в зв`язку з цим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 10.10.2014 року становить 40552,49 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту- 35823,17 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом – 2250,67 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом –142,96 доларів США, пеня – 386,23 доларів США, штраф (фіксована частина) – 19,30 доларів США, штраф (процентна складова – 1930,15 доларів США. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 2 липня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов`язалася відповідати перед кредитором за виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 в повному обсязі, тому заборгованість за кредитним договором має бути стягнута в солідарному порядку з боржника та поручителя.
В грудні 2015 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов та просив визнати несправедливим та недійсним кредитний договір №HMIBGA00009017 від 25.04.2008 року, укладений між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», в обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначав, що спірний кредитний договір є договором про надання споживчого кредиту. Проте, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» банк перед укладенням кредитного договору не надав ОСОБА_1 як споживачу усю необхідну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Вважає, що під час укладення вказаного договору відповідачем приховано та невірно відображено фактичні дані і відомості відносно значення реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, які суттєво відрізняються від тієї реальної процентної ставки за кредитом, що обумовлена між сторонами кредитного договору, та того розміру абсолютного подорожчання кредиту, які узгоджені між сторонами кредитного правочину в його умовах. В розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» не може вважатися послугами сплата банком разової винагороди за надання фінансового інструменту та нарахування винагороди за резервування ресурсів. Включення до кредитного договору умов, які є несправедливими, вводять споживача в оману та штучно створюють дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2015 року обидва позови об`єднано в одне провадження.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним кредитний договір №НМІВGА00009017 від 25.04.2008 року, укладений між  ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк». Вирішено питання про стягнення судових витрат.
З таким рішенням суду першої інстанції ПАТ КБ «Приватбанк» не погодився, подав апеляційну скаргу, посилається на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Апелянт вказує, що суд мав би застосувати до поданої зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 наслідки спливу позовної давності, адже ті обставини та документи на які він посилається були йому відомі безпосередньо при укладенні кредитного договору, ще 25 квітня 2008 року, тобто з моменту його підписання і саме з цієї дати в нього виникло право на звернення до суду з відповідним позовом про визнання його недійсним, проте у встановлений законом строк ОСОБА_1 з таким позовом не звертався. Крім того, апелянт вказує, що розрахунки експерта, згідно яких показники реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту в момент видачі кредиту фактично є вищими ніж ті, що зазначав банк в додатку № 1 до оспорюваного кредитного договору, здійснені на підставі фактичного виконання позичальником кредитного зобов`язання, а не на умовах передбачених кредитним договором, їх здійснено у гривні України, а не у валюті кредитування, в даному випадку доларах США. Окрім того, до розрахункового періоду 25.04.2008 по 10.10.2014 застосовано фіксований валютний курс станом на 10.10.2014, який не існував на день видачі кредиту, що свідчить що експертний висновок в розумінні вимог цивільного законодавства не є належним та допустимим доказом у справі. На думку апелянта, поклавши в основу судового рішення вказаний висновок експерта, суд припустився помилки, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого висновку.
З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, ПАТ КБ «Приватбанк» просило скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку про стягнення кредитної заборгованості та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним відмовити.
Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 29 листопада 2017 року оскаржуване рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2017 року було скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову банку, стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 38073,84 долари США та 6853 грн., 02 коп., а в задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним та несправедливим кредитного договору було відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 29 листопада 2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсними пункту 7.2 кредитного договору та пункту 8.1 кредитного договору в частині винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу та винагороди за резервування ресурсів скасовано.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним умов кредитного договору від 25 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», задоволено частково.
Визнано недійсними пункт 7.2 кредитного договору та пункт 8.1 кредитного договору в частині винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу та винагороди за резервування ресурсів.
Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 29 листопада  2017 року в іншій частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 залишено без змін.
Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 29 листопада2017 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Таким чином в апеляційному порядку переглядається лише рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню в частині з ухваленням нового судового рішення в цій частині з наступних підстав.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Так судом встановлено, що  25 квітня 2008 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник АТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №HMIBGA00009017, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.8.1. цього Договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим Договором, зазначені у розділі 8 Договору.
Згідно з п.8.1. зазначеного кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти на строк з 25 квітня 2008 року по 24 квітня 2018 року включно у вигляді не поновлювальної лінії (далі – кредит) у розмірі 52576 доларів США на наступні цілі: 50000 доларів США на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу, 1500 доларів США на сплату разової винагороди шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок банківської комісії, 538 доларів США на сплату страхових платежів шляхом перерахування коштів на рахунок СК «Інгосстрах», відкритий у ПриватБанку, а також у розмірі 5380 доларів США на оплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п. 2.1.3., 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 12,96% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п. 7.2. даного Договору. 
Періодом сплати вважається період з 09 по 14 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1,08 % за місяць у період сплати з 09 по 14 число кожного місяця; щомісячно у період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі згідно Графіку погашення кредиту (Додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка включає заборгованість за кредитом, відсотками, винагородою, комісією.
02 липня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №HMIBGA00009017 від 25.04.2008 року та п.8.1. кредитного договору викладено в іншій редакції.
Умовами зазначеної додаткової угоди №1 від 02.07.2012 року до кредитного договору від 25.04.2008 року визначено, що Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 25.04.2008р. по 30.06.2022р. включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 57418 доларів США на наступні цілі: ремонт і облаштування житла, а також у розмірі 5380 доларів США на сплату страхових платежів у випадках і в порядку, передбачених п. 2.1.3., 2.2.7. даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,08% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,96 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2. даного Договору. Щомісяця позичальник сплачує банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 609,98 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до графіка погашення кредиту (додаток №1). Додаток №1 (графік погашення кредиту викладено в новій редакції, який є невід`ємною частиною Додаткової угоди.
При порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні (п.5.1, 8.4 кредитного договору), пунктом 5.3 кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250грн. +5% від суми позову.
02 липня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник АТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за умовами яких поручитель поручилась перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що за кредитним договором №HMIBGA00009017 від 25.04.2008 року та додатковою угодою №1 до даного кредитного договору щодо повернення кредиту в сумі 57418 доларів США . Поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та згідно умов кредитного договору видав ОСОБА_1 25 квітня 2008 року кредитні кошти готівкою в сумі 50 000 доларів США.
Однак ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, перестав сплачувати кредит в повному обсязі в зв`язку з чим станом на 10 жовтня 2014 року у позичальника виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 26210,49 доларів США, з яких заборгованість по кредиту- 24875,26 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом –1335,23 доларів США.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, висновком судово-економічної експертизи.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ст. 611 вказаного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. 
У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
     Згідно ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором божника за к виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник, включаючи сплату основного боргу. Процентів, неустойки, пені, відшкодування збитків. 
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Як встановлено судом свої зобов`язання відповідно до кредитного договору позичальник належним чином не виконував в повному обсязі, не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані проценти за користування кредитом.
За таких обставин з урахуванням Постанови Верховного Суду від 16 січня 2019 року слід дійти висновку, що позичальник ОСОБА_1 не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту, яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів, а висновок суду першої інстанції про відмову в позові є необґрунтованим.
Станом на 10 жовтня 2014 року за висновком судово-економічної експертизи, проведеної за клопотанням відповідача та в зв`язку рішенням Верховного Суду про визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору, заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №НМІВGА00009017 від 25.04.2008 року становить в загальній сумі 26210,49 доларів США, з яких заборгованість по кредиту - 24875,26доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом – 1335,23 доларів США.
Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України – гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).
Виходячи з того, що виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, суд визначає заборгованість за кредитом і процентами в іноземній валюті. При цьому колегія суддів вважає, що положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитним договором, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки.
При цьому судом враховується, що ПАТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору мав дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, а тому заборгованість по тілу кредиту та відсоткам підлягає стягненню у доларах США.
Крім того, вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені, штрафу), колегія суддів виходить з того, що висновком судово-економічної експертизи, проведеної за клопотанням відповідача та в зв`язку рішенням Верховного Суду про визнання недійсним окремих пунктів кредитного договору, заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №НМІВGА00009017 від 25.04.2008 року становить в загальній сумі 26210,49 доларів США, з яких заборгованість по кредиту - 24875,26 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом – 1335,23 доларів США, а заборгованість по штрафам та пені відсутня в зв`язку з зарахуванням грошових коштів, сплачених за умовами договору, які визнані недійсними, а тому в цій частині позову слід відмовити.
За таких обставин, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору № НМІВGА00009017 від 25.04.2008 року в сумі 26210,49 доларів США, з яких заборгованість по кредиту- 24875,26доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом – 1335,23 доларів США, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.
Відповідно до  ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивач просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 40552,49 доларів США. Позовні вимоги задоволено частково: на користь позивача з відповідачів стягнуто кошти в розмірі 26210,49 доларів США, що становить 64,63% від заявлених вимог (26210,49х100:40552,49). Позивачем документально підтверджено сплату судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги на загальну суму 9017 грн. 40 коп. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі по 2913,97 грн.((9017,40х64,63:100):2).
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року в частині відмови в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення:
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (проживаючої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору від 25.04.2008 року у сумі 26210,49доларів США, з яких заборгованість по тілу кредиту - 24875,26доларів США, по відсотках за користування кредитом 1335,23 долара США.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (проживаючої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у сумі по 2913 грн. 97 коп. з кожного.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повне судове рішення складено 02 березня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

        Р.С. Гринчук

А.П.Корніюк