РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року
м. Рівне

Справа № 569/12793/19
Провадження № 22-ц/4815/170/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.,
секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Військової частини НОМЕР_1 (Житлова комісія),

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника представника Військової частини НОМЕР_1 (Житлова комісія) Мигас О.О. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року, ухвалене в складі судді Харечко С.П., повний текст якого складено 05 жовтня 2020 року у справі № 569/12793/19,

в с т а н о в и в :
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (Житлова комісія) про зобов`язання вчинити дії.
Позов мотивовано тим, що з 2013 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Рівне. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 м. Сторожинець, Чернівецької області, яке оформлено протоколі № 8 від 24.09.2003 року позивач перебував на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 в загальній черзі складом сім`ї одна особа з 24.09.2003 року. В 2003 році, в зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 він був переведений до інших військових частин, що підтверджується витягом з послужного списку. При цьому командуванням військової частини НОМЕР_2 його облікова (житлова) справа не була видана ні йому на руки, ані переслана до нового місця служби. В грудні 2010 року, після оформлення нової житлової справи він вимушений був заново стати на квартирний облік при Рівненському обласному військовому комісаріаті з 23.12.2010 року. Вказує, що в квітні 2017 року на черговий запит позивача КЕВ м. Чернівці надіслала до військової частини НОМЕР_3 м. Рівне копію протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_2 № 8 від 24.09.2003 року, додаток до витягу з протоколу № 8 від 24.09.2003 року, пунктом ІІ якого позивача було зараховано на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирний облік) при військовій частині НОМЕР_2 м. Сторожинець, Чернівецької області з 24.09.2003 року. 03.09.2018 року він подав рапорт до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням зарахувати його на квартирний облік у військовій частині з 24.09.2003 року, тобто із збереженням попереднього часу перебування на обліку. 05.10.2018 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийняте рішення відмовити позивачу в зарахуванні на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 складом 3 (три) особи у загальну чергу з 24.09.2003 року. Свою відмову житлова комісія мотивувала тим, що копія протоколу, яка була надіслана КЕВ м. Чернівці не є для комісії підставою зарахувати його на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку. Окрім того, житлова комісія мотивувала своє рішення великим строком розриву перебування на квартирному обліку. Дії житлової комісії вважає протиправними, у зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (Житлова комісія) про зобов`язання вчинити дії задоволено. 
Визнано дії військової частини НОМЕР_1 (Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ) щодо ОСОБА_1 та членів його сім`ї в зарахуванні (постановці) на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов за місцем проходження військової служби при військовій частині НОМЕР_1 з 24 вересня 2003 року - протиправними.
Протокол № 65 від 05.10.2018 року засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 в частині відмови ОСОБА_1 та членам його сім`ї в зарахуванні (постановці) на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов за місцем проходження військової служби при військовій частині НОМЕР_1 з 24 вересня 2003 року - скасовано.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (Житлову комісію військової частини НОМЕР_1 ) зарахувати ОСОБА_1 та членів його сім`ї в загальну чергу, як особу, яка має право на забезпечення постійним житлом за рахунок Міністерства оборони України, на квартирний облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов з 24 вересня 2003 року.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволені позовних вимог відмовити.
Покликається на те, що позивач звернувся з рапортом з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 лише 03.09.2018 року, тобто через 14 років від моменту розформування військової частини НОМЕР_2 та його переведення в іншу в/ч, що позбавило його можливості зберегти попередній час перебування на обліку.
Зазначає, що приймаючи рішення про відмову позивачу у зміні дати перебування позивачу у списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов з 23 грудня 2010 року на 24 вересня 2003 року, житлова комісія військової частини виходила з того, що за останнім місцем проходження військової служби – у Західному оперативному командуванні, позивач рахувався на квартирному обліку з 23 грудня 2010 року, про що свідчить довідка від 12 серпня 2013 року № 99 видана квартирно-експлуатаційним відділом міста Рівне, де зазначено що позивач зарахований на квартирний облік в Рівненському ОВК з 23 грудня 2010 року.
Відзив до апеляційного суду не надходив.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам судове рішення відповідає.
Установлено, що рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 , яке викладене в протоколі № 8 від 24.09.2003 року ОСОБА_1 з 24.09.2003 року перебував на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 в загальній черзі складом одна особа.
В подальшому в/ч НОМЕР_2 була розформована та позивач був переведений на службу в іншу військову частину, що підтверджується витягом з послужного списку. 
У зв`язку з неможливістю підтвердити факт перебування його на квартирному обліку при в/ч НОМЕР_2 з 24.09.2003 року ОСОБА_2 в грудні 2010 року звернувся до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , де на той час проходив службу з заявою про взяття його на квартирний облік. 
Рішенням житлової комісії при Рівненському обласному військовому комісаріаті від 23.12.2010 року, що оформлене протоколом № 12 від 23.2010 року постановлено: зарахувати капітана ОСОБА_1 на квартирний облік в рівненському ОВК з 23.12.2010 року, складом сімї одна особа на підставі п. 4 ст. 34 ЖК України ( як проживаючого в найманій квартирі). 
Рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 23.10.2013 року ОСОБА_1 було зараховано на квартирний облік в загальну чергу з 23.12.2010 року з складом сім`ї 2 (дві) особи, в тому числі: дружина – ОСОБА_3 ,1977 р.н.
В квітні місяці 2017 року КЕВ м. Чернівці надіслала до в/ч НОМЕР_3 м. Рівне копію протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_2 № 8 від 24.09.2003 року, додаток до витягу з протоколу №8 від 24.09.2003 року, згідно якого вбачається, що позивача було зараховано на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (квартирний облік) при військовій частині НОМЕР_2 м. Сторожинець, Чернівецької області з 24.09.2003 року.
03.09.2018 року ОСОБА_1 подав рапорт до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням зарахувати його на квартирний облік у військовій частині з 24.09.2003 року, тобто із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
За результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 , житловою комісією в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2018 року було прийнято рішення відмовити йому у зарахуванні на квартирний облік при в/ч НОМЕР_1 складом сім`ї 3 (три) особи у загальну чергу з 24.09.2003 року. 
Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. При цьому згідно з частиною третьою цієї статті при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадянин не може бути обмежений або привілейований у своїх конституційних правах та свободах за ознакою місця проживання або іншими ознаками відповідно до статті 24 Конституції України.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону (частина друга статті 47 Конституції України).
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до вимог пункту 26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку.
Згідно з пунктом 32 вказаного Порядку черговість надання житла визначається за часом і зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Згідно з абзацом 1 пункту 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
Таким чином, на час звернення позивача з заявою про визначення дати квартирного обліку нормативно правові акти забезпечували збереження за військовослужбовцем прав на знаходження на квартирному обліку з дати первинної постановки на такий облік.
З урахуванням того, що оскаржувані дії відповідача призводять до порушення рівності в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби, та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 760/9507/15-ц, від 07 червня 2018 року у справі № 362/4273/17, від 27 вересня 2018 року у справі № 362/4307/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 362/6383/16-ц, від 18 березня 2019 року у справі № 285/3566/17, від 20 березня 2019 року у справі № 760/750/16-ц, від 04 листопада 2019 року у справі № 362/776/19.
За наведеного, суд першої інстанції, із яким погоджується колегія суддів, встановивши, що позивач зарахований на квартирний облік із 24 вересня 2003 року на загальну чергу під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , переводився по військовій службі до інших військових частини, із квартирного обліку не знімався, дійшов правильного висновку про те, що за позивачем разом із членами його сім`ї зберігається час перебування на обліку та обґрунтовано зобов`язав відповідача зарахувати позивача на квартирний облік саме із 24 вересня 2003 року.
Разом з тим відомостей щодо зняття ОСОБА_1 з обліку чи виключення його з черги судами не встановлено і матеріали справи не містять.
Крім того, абзацами 3-5 пункту 2.14 вищевказаної Інструкції від 30 листопада 2011 року № 737 визначено, що перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.
Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідного квартирно-експлуатаційного відділу (далі - КЕВ) чи квартирно-експлуатаційної частини (далі - КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.
У разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.
Таким чином, саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.
Доводи апеляційної скарги відповідають змісту відзиву на позовну заяву та в більшості своїх аргументів зводяться до незгоди скаржника з мотивами оскаржуваного судового рішення про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а тому висновків суду першої інстанції не спростовує.
Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 (Житлова комісія) Мигас О.О. залишити без задоволення.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 березня 2021року.

Головуючий :                                                         Гордійчук С.О.

Судді :                                                                        Хилевич С.В.

                                                                               Шимків С.С.