Справа № 456/3963/17                                Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М. 
Провадження № 22-ц/811/3029/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Мікуш Ю.Р.
Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
Секретар Іванова О.О.
З участю: відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Доарме В.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу № 456/3963/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2019 року постановленого під головуванням судді Бораковського В.М. у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

21.12.2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок смерті ОСОБА_4 , 1973 року народження при дорожньо-транспортній пригоді.
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 03.09.2017 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом-легковим автомобілем марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 від чого той отримав смертельні пошкодження та на місті ДТП помер.
Внаслідок ДТП їм, як матері, дружині, дочці померлого завдана моральна шкода, яка спричинена негативними наслідками, що спричинили нервовий стрес, глибокі переживання у зв`язку із смертю ОСОБА_4 , внесли зміни у звичний ритм їхнього життя. Моральну шкоду оцінюють по 500 000 грн. кожному. Крім цього, ОСОБА_2 нанесено матеріальну шкоду на поховання в сумі 52 531,05 грн.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 40 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану майнову шкоду у сумі 36 079,50 грн., відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 40 000 грн.-всього 76 079,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 40 000 грн.
Вирішено питання судових витрат.
Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі зазначає, що вважає оскаржуване рішення суду необґрунтованим з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до помилкового рішення.
Вважає, що оскільки відсутня вина ОСОБА_1 у настанні ДТП, що вбачається із постанови про закриття кримінального провадження № 12017140000000694, то відповідно до ч.1,2 ст. 1193 ЦК України відповідач не повинен нести відшкодування.
Судом не враховано, що у крові ОСОБА_4 під час ДТП було виявлено 2,97 проміле алкоголю, що відповідає стану сильного сп`яніння, а в сечі виявлено алкоголь в кількості 3,65 проміле, що відповідає алкогольному отруєнню та критичному стану для людини. Відтак, з настанням смерті ОСОБА_4 у причинному зв`язку перебуває лише груба необережність потерпілого та безвідповідальність та бездіяльність відповідачів, які могли самі запобігти настанню цьому випадку.
Судом не враховано вимоги ч.4 ст. 1193 ЦК України в частині призначення виплати моральної шкоди, а саме, що він є особою з інвалідністю 3-ої групи, отримує мінімальну пенсію, через захворювання не може працювати на високооплачуваній роботі, оскільки йому протипоказана важка фізична праця.
Зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Опель Кадетт» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», згідно полісу АК 5345909.
Відповідно до ст.27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних зарплат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Розмір мінімальної заробітної плати на момент настання смерті потерпілого становив 3 200 гривень, тобто 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, становить 38 400гривень, що не перевищує ліміту відповідальності страхової компанії. Відтак, вважає, що ПрАТ СК «Провідна» повинна бути відповідачем по справі та боржником щодо позивачів-потерпілих.
Вважає, що не підлягають стягненню витрати по встановленню пам`ятника, оскільки такий на час ухвалення рішення суду не встановлений.
Окрім цього, згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості.
В апеляційній скарзі позивач посилається на судову практику Верховного Суду по аналогічних справах.
Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК) позивачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник адвокат Панов Л.В. надіслали суду Відзиви на апеляційну скаргу (далі Відзив).
У Відзивах такі зазначають, що вважають рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2019 року законним, обґрунтованим. Визначення суб`єктивного складу у справі є виключним правом позивачів. Суд наділений лише правом залучати до участі у справі як учасника справи третю особу (яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору) у разі, якщо рішення суду може вплинути на права та обов`язки цієї особи, що суд зробив, залучивши третьою особою ПрАТ «СК`Провідна». Просять залишити оскаржуване рішення суду без змін.
Позивачі по справі та їх представники адвокати Панов Л.В. та Киця Л.А. в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи у їх відсутності.
Згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. (ч.1 ст.567 ЦПК).
Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Доарме В.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Матеріалами справи та судом встановлено, що 03.09.2017 року біля 21 год.25 хвилин в м.Стрий вул.Сколівська мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) з участю пішохода ОСОБА_4 та транспортного засобу «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні пошкодження внаслідок яких настала його смерть.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ( внаслідок відсутності вини водія).
Задовольняючи частково позовні вимоги позивачів, суд першої інстанції зазначив, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (в тому числі, якщо така шкода завдала смерть фізичної особи), завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується моральна шкода, у тому числі, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Крім цього, обов`язковому відшкодуванню підлягають витрати, понесені особою на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.
Із висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не погоджується з підстав неповного з`ясування обставин справи.
Відповідно до ч.1,2 ст.1193 Цивільного кодексу України (далі ЦК) шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. 
Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди-також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
З постанови про закриття кримінального провадження № 12017140000000694 від 27.12.2018 року ( а.с.6-10 т.2) вбачається, що дії потерпілого ОСОБА_4 , який в темну пору доби, на неосвітленій ділянці дороги, при несприятливих погодних умовах, в неустановленому місці, не переконавшись, що це буде безпечним для нього та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, почав перетинати дорогу перед автомобілем «Опель кадет» за кермом якого був відповідач ОСОБА_1 , що спричинило ДТП та смерть ОСОБА_4 .
З постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2018 року (а.с.6-10 т.2) вбачається, що в крові ОСОБА_4 виявлено алкоголь в кількості 2,97 проміле, що відповідає стану сильного сп`яніння, а в сечі виявлено алкоголь в кількості 3,65 проміле, що відповідає алкогольному отруєнню та критичному стану для людини.
Залучивши до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» , судом не взято до уваги, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Опель кадет» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» згідно полісу АК 5345909 на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі Закон). (а.с.125 т.1). Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих визначений у сумі 200 000 грн..
З листа СК «Провідна» від 10.01.2020 року № 17-12/64 (а.с.110 т.1) вбачається, що СК «Провідна» підтверджує факт, що транспортний засіб «ОПЕЛЬ КАДЕТ» д.р.н. НОМЕР_1 був застрахований відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5345909 «СК «ПРОВІДНА» та в результаті якої загинув гр. ОСОБА_4 
08.02.2018 року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернувся представник потерпілої особи за довіреністю (Реєстраційний номер справи НОМЕР_3 ). Станом на 10.01.2020 року ПрАТ «СК`ПРОВІДНА» не прийнято остаточного рішення щодо розміру та виплати страхового відшкодування.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума-це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.
Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникне обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страховика обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18) прописала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. 
Виходячи із правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині, що визначення суб`єктивного складу у даній справі є виключним правом позивачів, що подання заяви до страховика у порядку ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування є правом, а не обов`язком потерпілих. У названій вище постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23.12.2015 року у справі № 6-2587цс/15, чого судом першої інстанції не взято до уваги при вирішенні даного спору.
Відповідно до ч.1 п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.141 ЦПК суд проводить розподіл судових витрат. У разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача. Враховуючи те, що кримінальне провадження № 12017140000000694 відносно відповідача ОСОБА_1 за ч.2 ст.286 КК України закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (відсутність вини), суд стягує судовий збір за подачу апеляційної скарги із позивачів (п.2 ч.1ст.141 ЦПК).
Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383,384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2019 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Відмовити ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП.
Стягнути з ОСОБА_2 (проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ), ОСОБА_2 (проживає АДРЕСА_2 , паспорт гр..України серія НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 (проживає АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в користь ОСОБА_1 (проживає АДРЕСА_4 ) 2 340 грн. судових витрат ( по 780 грн. з кожного).
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України).
Повний текст постанови складено 28 січня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк