ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9591/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
          суддів:  Бишевської Н.А., Головко О.В.,     
      розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби
на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року (суддя Златін С.В.) у справі №160/9591/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -

                                               в с т а н о в и В:

ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» звернулося до суду з позовом, в якому просило:
-          визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці від 19.06.2020 року № UA110000/2020/000261/2;
-          визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці від 24.07.2020 року № UA110150/2020/000043/1;
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. позов задоволено.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року стягнуто з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» витрати на правничу допомогу у розмірі 5000грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з наданням останньому правничої допомоги адвокатом, з огляду на надані позивачем докази, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем документально підтверджено сплату ним гонорару за договором про надання правової допомоги у сумі 5000,00 грн. З цих підстав, з урахуванням критерію співмірності розміру витрат,  виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих позивачу, як клієнту, послуг правничої допомоги, судом зроблено висновок про необхідність стягнення на користь позивача витрат в розмірі 5000,00 грн. із заявлених до відшкодування 6000,00 грн.   
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої  інстанції, Дніпровська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Митниця вважає, що розмір витрат на підготовку процесуальних документів та за участь у справі є неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на їх підготовку та участь у судовому засіданні.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС  України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому  статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі  статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу положень  статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України  вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2020 року року      між позивачем     та адвокатом Молочок Андрієм Олександровичем був      укладений договір      про надання   професійної правничої допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язався надати послуги щодо оскарження рішень митних органів в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до п.3.1 Договору розмір гонорару адвоката та вартість окремої послуги визначається та погоджується сторонами у Специфікації (додатку) до цього Договору
У специфікації (додатку) № 3 від 26.10.2020 року сторони погодили наступні послуги: професійна правнича допомога по справі № 160/9591/20 за позовом позивача до відповідача про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби від 19.06.2020 року №UA110000/2020/000261/2 та від 24.07.2020 року № UA110150/2020/000043/1., а саме:
консультація (аналіз наданих клієнтом документів, випрацювання та узгодження правової позиції щодо можливості оскарження рішень митного органу та тактики ведення процесу) – 400грн.,(витрачений час 60 хв.);
складання позовної заяви (аналіз законодавства, судової практики з аналогічних правовідносин, складання тексту заяви, збір та аналіз письмових доказів, виготовлення копій документів, що додані до позову, подання позову з додатками до канцелярії суду) – 3000 грн. (витрачений час 360 хв.);
участь у трьох підготовчих засіданнях та розгляді справи по суті – 1600 грн. (витрачений час 100 хв.);
участь у судовому засіданні щодо винесення додаткового рішення – 1000 грн. (витрачений час 60 хв.).
Разом 6000 грн. (витрачений час 580хв.).
У матеріалах справи міститься копія довіреності позивача на представлення інтересів позивача у суді, яка видана адвокату Молочок А.О., копія посвідчення адвоката Молочок А.О., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 08.07.2008 року № 1879.
Згідно акту № 3 приймання – передачі наданих послуг від 26.10.2020 року адвокат надав позивачу наступні види послуг: консультація – 400 грн., 60 хв., складання позовної заяви – 3000 грн., 360 хв., участь у трьох підготовчих засіданнях та розгляді справи по суті – 1600 грн., 100 хв., участь у судовому засіданні щодо винесення додаткового рішення – 1000 грн., 60 хв., загалом 580 хв., 6000 грн.
Згідно із актом приймання-передачі наданих послуг складено рахунок № 3 від 26.10.2020 року на загальну суму 6000 грн.
Згідно платіжного доручення № 11201 від 27.10.2020 року позивачем оплачено придбані юридичні послуги у сумі 6000,0грн.
Отже наданими позивачем доказами підтверджено як надання останньому адвокатом  професійної правничої допомоги так і пов`язаність цих витрат із розглядом справи.
З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,0грн. (оскаржувана відповідачем сума), оскільки понесення позивачем витрат підтверджено належними та допустимими в розумінні  КАС України  доказами.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржника щодо не співмірності та нерозумності відшкодованих судом позивачу понесених витрат, з огляду на таке.
Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій  статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7  статті 134 КАС України).
Вирішуючи подану позивачем заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, кількість часу, що була затрачена на їх виконання, розмір сплаченого гонорару. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що аргументи скаржника, які наведені ним у відзиві на заяву про розподіл судових витрат, фактично обґрунтовані його думкою про завищення тарифів на надання послуг адвоката. В той же час, вказуючи на завищення таких тарифів, відповідач не вказує про те, які тарифи є справедливими, на його думку, та які зазвичай застосовуються при визначенні гонорару адвоката. Посилання скаржника на те, що Дніпровська митниця є державною установою та фінансується з Державного бюджету України, не можуть бути підставою для надання будь-яких привілей стороні у справі лише з огляду на те, що вона є державним органом.
Відповідно до  статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання юридичних послуг, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року по справі № 160/9591/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

          Повне судове рішення складено 25.02.2021 р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      О.В. Головко