Дата документу 12.03.2021 Справа № 335/8447/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №335/8447/20        Головуючий у 1 інстанції: Воробйов А.В.
Провадження № 22-ц/807/964/21        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» березня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року про визнання неподаним та повернення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини без згоди та супроводу батька, 

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини без згоди та супроводу батька.

14 грудня 2020 року до суду надійшов зустрічний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року визнано неподаним та повернуто зустрічний позов.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення його права на звернення до суду, просив скасувати ухвалу суду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Визнаючи неподаною та повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходів з того, що ОСОБА_1 не виконані вимоги ухвали судді від 14 грудня 2020 року.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Матеріалами справи підтверджено, що в жовтні 2020 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини без згоди та супроводу батька.

14 грудня 2020 року до суду надійшов зустрічний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2020 року зустрічну позовну заяву залишено без руху та надано строк п`ять днів для усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Копія ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2020 року була отримана ОСОБА_1 12 січня 2021 року, про що свідчить його розписка на супровідному листі (а.с.67).

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року визнано неподаним та повернуто зустрічний позов.

Частина 1 ст. 193 ЦПК України передбачає, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

За змістом ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування. 

Таким чином, зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, відповідно до викладених обставин, якими обґрунтовані такі вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частина 2 ст. 185 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ознайомившись із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку, що за своїм змістом вказана заява є відзивом на позовну заяву ОСОБА_4 , оскільки містить лише незгоду з її позовними вимогами про надання дозволу на виїзд дитини без згоди та супроводу батька.

Таким чином, залишаючи зустрічну позовну заяву без руху, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 не вірно зазначив прізвище першого відповідача, не зазначив: зміст позовних вимог - спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також не додано до позовної заяви документ, що підтверджують сплату судового збору, а також не надано документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отримавши 12 січня 2021 року копію ухвали судді про залишення зустрічної позовної заяви без руху, ОСОБА_1 18 січня 2021 року подав заяву, в який просив скасувати рішення мати ОСОБА_4 залишити батька ОСОБА_1 , інваліда другої групи, без доньки ОСОБА_3 , але разом з цим не скористався правом подати своєчасно оновлену зустрічну позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання неподаною та повернення зустрічної позовної заяви.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на порушення його права на звернення до суду є неприйнятним.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це право не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу до суду потребує регулювання з боку держави. Для такого регулювання держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду, але застосовані ними обмеження не повинні звужувати чи применшувати можливості доступу до суду в такий спосіб або настільки, що нівелюється сама сутність цього права (див. mutatis mutandis рішення від 12 липня 2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини" (Prince Hans-Adam II Of Liechtenstein v. Germany), заява № 42527/98, § 44).

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Колегія суддів звертає увагу, що визнання неподаною та повернення зустрічного позову не позбавляє ОСОБА_1 права пред`явити позов у загальному порядку, а отже не є обмеженням доступу до правосуддя.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 березня 2021 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова