ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/295/19  Номер провадження 22-ц/814/161/21	Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Дряниці Ю.В.,
суддів Абрамова П.С., Чумак О.В.,
при секретарі Ряднині І.В.,

розглянувши у відкритому судому заданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року (повний текст рішення складено 03 листопада 2020 року) у складі головуючого судді Попова М.С. у?справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна,

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна.
Позов обґрунтовано тим, що більше 17 років, починаючи з червня 1999 по 30 листопада 2016 року, позивач, без реєстрації шлюбу проживала однією сім`єю, вела спільне господарство, мала спільний бюджет та побут з ОСОБА_4 . Мешкали в АДРЕСА_1 . 3 2001 року, відповідач ОСОБА_3 став проживати в житлі позивача однією сім`єю з позивачем, сином позивача та батьком ОСОБА_4 , разом з ним позивачка займалася його вихованням та його матеріальним забезпеченням. Відповідач, якому у 2001 році виповнилося 7 років, відвідував Микитівську початкову школу Карлівського району. Мати дитини, на той час, проживала в м. Ірпінь Київської області. З 1999, під час спільного проживання позивачки з ОСОБА_4 , вони вирощували в господарстві корів, телят, свиней, птицю. Вирощену продукцію продавали на ринку, молоко здавали в приймальний пункт. Вирощували фрукти, овочі та також продавали їх на ринку. Згодом, рідна мати ОСОБА_3 забрала сина в м. Ірпінь Київської області. Після цього син майже не спілкувався з батьком та не цікавився його станом здоров`я. З 2010 року ОСОБА_4 був інвалідом ІІ групи, потребував періодичного лікування під час загострення хвороб і в цей час саме позивачка здійснювала за ним догляд, проводила оплату лікування. ОСОБА_1 продовжувала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , якого вважала своїм чоловіком до його смерті, мала з ним спільний бюджет та побут. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Позивач здійснила його поховання, витрати взяла на себе. Під час спільного проживання, ними було придбано майно, що є спільною сумісною власністю: автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску. Покупцем автомобілю КІА Cerato значиться померлий, але він був придбаний за спільні кошти. Померлий систематично хворів і потребував значних витрат на лікування. З 2001 року не працював, займався з позивачкою домашнім господарством. Позивачка під час спільного проживання, весь час працювала, мала постійний дохід, який значно перевищував дохід померлого. З 1999 року ОСОБА_1 працює начальником вуглекислотного цеху ДП Жовтневого спиртозаводу. Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Пусан Т.В. було заведено спадкову справу. До спадкоємців першої черги відносяться: відповідач ОСОБА_3 (син померлого), відповідачка ОСОБА_2 (мати померлого), яка має право на обов`язкову частку у спадщині. При житті ОСОБА_4 , вони з позивачкою не здійснювали поділ майна, не вбачали у цьому необхідності. Після поховання померлого, відповідач ОСОБА_3 забрав майно з правовстановлюючими документами.
Просила встановити факт її проживання та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 1999 року по 30 листопада 2016 року; визнати майно спільною сумісною власністю подружжя, а саме: автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску. Також просила визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного майна.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна відмовлено в повному обсязі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі просила рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Вважає, що рішення суду було прийнято з порушеннями норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, зокрема поясненням свідків, фотокарткам, а також фактам щодо спільного проживання з померлим та догляду за ним під час хвороби, також зазначає, що вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. 
Доводи відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Чолан М.В. зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням чинного законодавства та практики Верховного Суду.
Також відзив на апеляційну скаргу подано ОСОБА_3 . Вважає суд дослідив всі письмові докази, надані сторонами та дав їм належну оцінку, рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, та її представника - ОСОБА_5 , представника ОСОБА_2 – ОСОБА_6 , представника ОСОБА_3 – ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (том І а.с.10).
ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, однак отримала відмову, про що було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 березня 2017 року, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні зв`язки з померлим (том І а.с.11).
Відповідно до акту про фактичне спільне проживання особи як подружжя за адресою: АДРЕСА_1 , та ведення спільного господарства, складений депутатом Карлівської міської ради Бігданом Ю.І. 10 березня 2017 року, ОСОБА_1 фактично проживала, як подружжя та вела спільне господарство з ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , починаючи з 1999 по день смерті останнього, зазначено, що даний факт засвічують сусіди (том І а.с.13).
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано 21 вересня 2001 року.
Згідно акту про факт наявності спільного майна та оцінку його вартості, складений депутатом Карлівської міської ради Бігданом Ю.І. 10 березня 2017 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у спільному володінні та користуванні мали автомобілі ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом та КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 . Зазначено, що на момент складення даного Акту, автомобіль КІА відсутній, а автомобіль ЗІЛ-130 з причепом, знаходиться у дворі садиби в АДРЕСА_1 , доступу до якого ОСОБА_1 не має. Також вказано, що на території помешкання, де спільно мешкали ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , в АДРЕСА_1 , знаходяться предмети та матеріали спільного використання подружжям (дрова, ваги, шифер та ін.) (том І а.с.12).
13 травня 2008 року ОСОБА_4 придбано автомобіль КІА Cerato, 2008 року випуску, що підтверджується договором купівлі-продажу № 110. (том І а.с.15-16).
З наданої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вбачається, що ОСОБА_4 належав автомобіль ЗІЛ, модель 4505, 1980 року випуску, дата реєстрації – 21 квітня 2009 року. (том І а.с.103)
На підтвердження викладеної позивачем у позовній заяві обставини, про відсутність у ОСОБА_4 роботи та доходу, надано копію його трудової книжки, де зазначено, що 01 листопада 2001 року його звільнено за власним бажанням, інші записи про працевлаштування відсутні. (том І а.с. 29-40)
На підтвердження своєї трудової зайнятості та отримуваних доходів, ОСОБА_1 надано копію її трудової книжки та ряд довідок (том І а.с. 47-48,49-50,51,52,53-55).
Довідкою Карлівської ЗОШ І-ІІІ ст. №3, підтверджено той факт, що ОСОБА_3 навчався в Микитівській початковій школі Карлівського району Полтавської області з 01 вересня 2001 року по березень 2002 року. (том І а.с. 56)
На підтвердження викладеної позивачем обставини, щодо її участі у похованні ОСОБА_4 , ОСОБА_1 надала накладну, рахунок, квитанцію, товарні чеки (том І а.с. 58,59,60,61,62,63).
Також матеріали справи містять спільні фотокартки ОСОБА_1 та з ОСОБА_4 (том І а.с.68-80).
При розгляді справи судом першої інстанції були допитані свідки позивача та відповідачів.
Так,  ОСОБА_9 , в суді пояснив, що проживає неподалік позивача та господарства померлого, близько 500 метрів. Знає обох, вони останні 15-18 років жили разом, як чоловік і жінка. Разом відпочивали, вели спільне господарство. Щодо сина померлого, нічого не може сказати, бачив його в обох будинках. Померлий займався вантажними перевезеннями, свідок іноді звертався до нього за послугами. Розраховувався з померлим, іноді з сином позивача. Вважає, що вони жили сім`єю. Про спільний бюджет йому не відомо. Бачив їх спільно в дворах. Щодо хвороби померлого, йому нічого не відомо. Бачив їх разом систематично, 1-2 рази на тиждень. Чи мав померлий стосунки з іншими жінками свідку не відомо. 
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що мешкає за 3 км від позивача та господарства померлого, знайома з обома. З 1998-1999 вони проживали разом, займалися м`ясом та картоплею. Позивач виписувала зерно, а померлий та чоловік свідка везли його на Західну, а звідти привозили картоплю. Постійно проживали разом, син проживав з ними, на святах були разом. Вважає, що господарство було спільне. Від підприємництва кошти були спільні, ділили свідок з позивачем між собою. Вважає, що авто купляли спільно. Про поховання нічого сказати не може. В розумінні свідка, вони жили разом, робили ремонт (за чий рахунок свідок не знає). Позивачка займалася проведенням газу. Лікуванням померлого також займалася позивачка. Зустрічалися на свята, іноді просто, близько разу на місяць.
Свідок ОСОБА_11 зазначила, що знала померлого та позивача з 2003 року, вони жили разом, господарство було в обох дворах, порались і там і там. Позивач допомагала поставити померлому ларьок, торгували по черзі. У померлого побудували кухню. Син жив з ними, в основному у позивача, ходив до 1 класу. ОСОБА_12 ночував де хотів, як і позивачка. Вважає, що жили сім`єю, всюди їздили разом, разом відпочивали. Позивач возила його з нирками у лікарню. Машину купляли, коли жили разом, за чиї кошти свідок не знає. За півроку бачила ОСОБА_13 у позивача разів 15. 
Свідок ОСОБА_14 пояснила, що померлого знає майже з дитинства, знає і позивача, вони жили разом, був спільний бізнес, спільне господарство, спільні кошти (про це казав померлий). Коштами розпоряджалася позивач. Жили і там і там, окремого проживання не було. Син ходив в один клас з дочкою свідка, позивач ходила на шкільні збори. За час спільного проживання вони купили машину КІА. Організацією похорон займалася позивач, хоча свідок бачила і ОСОБА_6 , її чоловіка. Все по господарству робили разом . Позивач доглядала померлого, коли він хворів. Син приїжджав 1-2 рази. З матір`ю померлий спілкувався не часто, йому було ніколи. Вони мали спільні збереження, ніхто не допомагав їм. ОСОБА_6 жодного разу не бачила у позивача чи померлого, матір померлого також не бачила. Свідок живе на сусідній вулиці. Бачила як померлий давав позивачці гроші, для чого не питала. Інколи допомагала померлому поратися. Копачам обід готувався у позивачки.
Свідок ОСОБА_15 зазначила, що знала померлого, він жив з позивачкою з 1998-1999 року, вони разом тримали господарство, разом продавали м`ясо. Сина померлого в школу віддала позивачка, ходив до неї близько року, а потім дитину забрала мати. Вважає, що вони жили сім`єю, жили і там і там, спочатку проживали у позивачки, потім у померлого зробили добудову і мешкали у нього. Позивачка займалася проведенням газу. Коли померлий хворів, за ним доглядала ОСОБА_1 , свідок це бачила особисто. У них були спільні кошти, свідок неодноразово позичала у обох, з дозволу іншого. Мали спільний ларьок, все робили разом. Чи допомагали померлому родичі, свідок не знає. Дорослого сина не бачила, про їхнє спілкування з батьком нічого не знає. ЗІЛ, причіп, легкове авто вони купили, коли проживали разом. Свідок майже кожен день була у них. Їсти для худоби варили у позивача. Свідок постійно допомагала позивачці у неї поратись. Свята проходили у позивача.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що живе навпроти позивачки, знає обох. Позивачка з померлим жили разом, як чоловік та жінка, ночували і там і там, вели спільне господарство, мали спільні кошти. Свідок приходила позичати гроші у померлого, а він відправляв до позивачки. Про сина нічого не знає. Коли померлий хворів, позивачка його доглядала, в цей час свідок допомагала поратись. Про смерть повідомила позивач, вона займалася організацією поховання. Зі слів позивачки, вона все і оплачувала. Чи брала участь у похованні ОСОБА_6 , не знає.
Свідок ОСОБА_17 в суді пояснив, що знав померлого з травня 2004, знав і позивачку, вони жили разом, вели спільне господарство. Свідок бував у них в гостях дуже часто. Померлий сам займався перевезеннями, а чи ділили вони кошти не знає. Про сина також свідок нічого не знає. Вважає, що у них в сім`ї була рівність, проживали разом. Разом вони приїжджали до свідка в Полтаву. Свідок був у них лише вдень. 
Свідок ОСОБА_18 , який є сином позивача, пояснив, що мати з 1999 року проживала з померлим. Син померлого жив у будинку позивача майже весь перший клас. Померлий до обох дітей ставився однаково. Мати більше ні з ким не проживала. Разом вони зробили прибудову, мати в цей час займалася хатньою роботою. Бюджет був спільний, також кожний мав свої кошти окремо. Вели спільне господарство, продавали м`ясо, займалися вантажоперевезеннями, на двох мали ларьок (продавали продукти). При хворобі, позивачка доглядала за померлим. ОСОБА_13 приїжджав 2-3 рази. На похованні допомагав, ОСОБА_13 їздив разом з позивачкою та ОСОБА_6 . В магазині, коли замовляли фото, ОСОБА_13 забрав у свідка техпаспорти та паспорти гр. України та закордонний.
Свідок ОСОБА_19 в суді пояснив, що у нього був причіп. ОСОБА_20 приїхав з якоюсь жінкою, вони купили причіп. Приїжджали удвох. За причіп свідок отримав 2000 доларів США. Гроші давала жінка, схожа на позивачку. Свідок надав генеральну довіреність, чого так схотів ОСОБА_21 , свідок не знає. Свідку також не відомо, хто є іншою особою у довіреності, у ОСОБА_20 були документи цієї особи, оформляли у м. Полтава. Чи читав доручення не пам`ятає, розписку про отримання коштів не надавав. Причіп належав особисто свідку.
Свідок ОСОБА_22 пояснила, що знає сім`ю ОСОБА_4 , колись проживала з його сином ОСОБА_23 у цивільному шлюбі з 2005 по 2007 року, проживали в РФ, але у відпустку приїжджали до ОСОБА_4 , проживали у ОСОБА_1 та у батьків свідка. Приїжджали на період до двох місяців. ОСОБА_4 також проживав у ОСОБА_1 . Свідок була на подвір`ї у померлого, там була стара хатина, в якій не було нормальних умов для проживання. ОСОБА_4 жодного разу не ходив ночувати до своєї хати. Вважає, що вони проживали як сім`я, їх сім`я допомагала сім`ї свідка. Син ОСОБА_23 спілкувався з батьком, коли були в РФ, через ОСОБА_1 , бо у неї був стаціонарний телефон. ОСОБА_24 та ОСОБА_21 мали спільні кошти, всі питання вони вирішували разом, жодних скандалів між ними не було. Інших родичів ОСОБА_4 свідок ніколи не бачила.
Свідок ОСОБА_25 пояснила, що знає і позивача і ОСОБА_4 , живе від них далеко. В дружніх стосунках не перебуває. Свідок робила ремонт у померлого, у літній кухні та переробляла стару хату: шпаклювала, білила потолки. Наймав її ОСОБА_20 , платив також він. За час ремонту (близько двох тижнів), ОСОБА_1 приходила раз. Годував обідом ОСОБА_20 , який сам і готував. Дитини в нього не було. Платив, коли закінчили роботу. Свідок розповіла планування старого будинку. Славік інколи привозив дрова, в якому році не пам`ятає, за дрова вона платила кошти, привозив їх сам.
Свідок ОСОБА_26 в суді пояснив, що знає обох, живе поряд, через дорогу. Жили вони окремо, кожний мав своє господарство. У померлого завжди був холодильник забитий м`ясом. Свідок клав у ОСОБА_4 цеглу та плитку з ОСОБА_27 , робили каналізацію та водопровід, працювали за гроші. ОСОБА_1 приносила обіди. ОСОБА_24 та ОСОБА_21 ходили один до одного, але часто скандалили. Свідок не може сказати, що вони проживали однією сім`єю. За роботу розраховувався сам померлий. Бо у нього були свої гроші. Ремонт робили близько місяця, плитку клав близько тижня. Ночували позивачка з померлим окремо. Коли не сварилися, ОСОБА_28 ходив до ОСОБА_1 . У померлого були: ЗІЛ, мотоцикл, Мітсубісі. 
Свідок ОСОБА_29 зазначила, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , поряд з ними проживає її дочка. Бачила, що вони ходили один до одного. Свідок була у подвір`ї ОСОБА_20 , просила привезти жом та сіно, платила йому. У ОСОБА_1 не була. Бачила їх разом на вулиці та в автомобілі, коли приходила до померлого, то він був один. У хаті була лише в коридорі, скільки кімнат сказати не може. Була на похоронах. Тісно з ними не спілкувалася.
Свідок ОСОБА_30 пояснив, що живе між ними, знає обох. Між ними були дружні стосунки. Чи жили разом, сказати не може, вважає, що жили окремо. Майже кожного дня спілкувався з ОСОБА_4 , заходив до нього. У ОСОБА_1 був пару разів, як сім`я вони не жили, іноді ночували один у одного. Чи було господарство спільним не знає. Син приїжджав пару разів. ОСОБА_4 хотів купити іншу машину, а цю віддати сину. Був в гостях, коли там була і ОСОБА_1 . Свідок 1-2 рази позичав кошти у ОСОБА_4 . Спілкуватися почали після народження сина. У позивача допомагав щось полагодити, вона просила. Бачив обох на подвір`ї і там і там, порались, зустрічали друзів, ОСОБА_1 приносила їсти ОСОБА_4 . Свідок вважає, що вони не жили однією сім`єю. Огороди більше обробляли разом. 
Свідок ОСОБА_31 зазначила, що померлий є її рідним племінником, дуже добре з ним спілкувалися. Жили померлий з ОСОБА_1 кожен окремо, окремо мали і господарство, гроші також заробляли окремо. Коли, ще був живий чоловік свідка, приїжджали до ОСОБА_32 , бачили там найманих працівників на ремонтних роботах. Коли ОСОБА_32 не було, шукали його у ОСОБА_33 . Одного разу, коли приїжджали, інша сусідка мила у Гордівського посуд. Свідок позичала у померлого кошти, давав особисті, свої, заробляв сам, багато працював. ОСОБА_32 приїжджав до свідка разом з сином ОСОБА_13 пару разів. На похоронах свідок була, ними займалися ОСОБА_34 , ОСОБА_35 і ОСОБА_36 . Син на похоронах був. Поминальний обід був у кафе. Чи була позивачка на похованні батька ОСОБА_32 не пам`ятає. ОСОБА_1 була у свідка разом із ОСОБА_32 . Свідок разом з ОСОБА_1 їздили на поминальні дні. Знає, що ОСОБА_32 хворів, неодноразово лежав у лікарні, чи відвідувала його у лікарні позивачка, свідок не знає. У позивачки свідок була один раз, коли шукала ОСОБА_32 .
Свідок ОСОБА_37 пояснила, що знає обох, мали нормальні сусідські відносини, жила навпроти померлого. Жили кожен окремо, ходили один до одного, у кожного було своє окреме господарство. Коли померлий їхав десь далеко, давав позивачці ключі, а так не давав. Свідок була в гостях у ОСОБА_4 і він був у свідка. У позивача в гостях не була. Померлий мав у господарстві птицю та поросят, він займався перевезенням, свідок його один раз наймала, він привозив сіно. У нього був порядок. З матір`ю померлий спілкувався, часто до неї ходив, ОСОБА_34 також ходила. Коли ОСОБА_13 підріс, то приїжджав до батька. Де ОСОБА_13 жив, коли був тут, свідок не знає. У померлого свідок грошей не позичала. Позивачка та померлий ходили один до одного, коли ОСОБА_4 не було, ОСОБА_1 поралася у нього. Не вважає, що вони жили як сім`я, хоча і мали добрі стосунки. У дворі позивачки була кілька разів після смерті ОСОБА_4 . Город померлий обробляв сам, можливо він допомагав позивачу. ОСОБА_4 має двох синів: старшого – Романа, молодшого – ОСОБА_13 . ОСОБА_1 не брала участі у будівництві на подвір`ї померлого. ОСОБА_4 лежав у лікарні, хто його доглядав не знає. Свідок іноді допомагала померлому, мила посуд. Позивачу на подвір`ї померлого бачила.
Свідок ОСОБА_38 , який є братом померлого, пояснив в суді, що мав з братом добрі стосунки. Позивача знає, спілкувалася вона з братом 1-2 рази на тиждень. Мати живе у свідка, померлий з нею спілкувався. ОСОБА_13 жив у батька, іноді приходив до баби, після того як ОСОБА_13 підріс, приїжджав до батька, у них були добрі стосунки. ОСОБА_1 з братом проживали окремо, кожний у себе. Свідок не вважає, що жили сім`єю. Вдень бачив позивача у брата, вони допомагали один одному поратися по господарству. Свідок питав у брата, чому вони не оформляють відносин, той відповідав, що і так все влаштовує. ОСОБА_39 брат займався перевезеннями. За причеп давали гроші і сім`я свідка. Як оформляли доручення свідок не був присутній. Причеп використовували удвох. Свідок вписаний в технічному паспорті на ЗІЛ, як користувач, користувалися удвох. КІА придбав померлий та їздив на ньому. Про те, що авто куплене за спільні кошти з позивачем, він не говорив. На автомобіль померлий заробив, коли працював на сахзаводі. Похованням займалися: ОСОБА_34 , свідок та ОСОБА_24 . Свідок возив, а Оля та ОСОБА_1 ходили всюди домовлялися. ОСОБА_13 приїхав на другий день. Поховання було за гроші покійного, гроші свідок взяв в гаражі у сейфі, близько 20000 грн., він знав, що вони є. Позивач з померлим мали різний бюджет, спільних дітей вони не мали, спільного майна не було. Про смерть ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_1 по телефону, приблизно о 10:30 год. Брат все життя заробляв кошти сам. Після того, як брат розійшовся з матір`ю ОСОБА_13 , у нього був АЗЛК, ВАЗ. За причіп свідок давав 3000 грн. Син позивача кілька разів їздив з ОСОБА_4 на ЗІЛу. Що померлий допомагав поратися позивачу, бачив один раз. ОСОБА_1 була присутня на домашніх посидінках у брата (пили пиво), один раз. Між братом та позивачкою були сварки: гроші вкрала, цукор, ховала ключі. На Дні народження матері свідка та померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були разом.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживала в Карлівці з померлим та сином ОСОБА_13 , а також з двома дітьми від першого шлюбу. У 1999 дочка закінчила школу. Свідок наполягала на продовженні її навчання, а ОСОБА_4 заперечував. Дочка поступила на навчання до м. Ірпінь. Коли свідок повернулася додому, застала чоловіка у ліжку з ОСОБА_1 , забрала дітей та пішла жити у свою квартиру, де жили два роки. ОСОБА_1 їй погрожувала. Іноді приїжджала до ОСОБА_40 , через сина спілкувалася з ОСОБА_4 їздив до батька та бабусі. Сам ОСОБА_4 казав, що з ОСОБА_1 має лише бізнес. До 1-го класу ОСОБА_13 вела свідок, батько можливо колись забирав його зі школи і можливо ОСОБА_1 була присутня. Розлучилися вони у 2001 році, не проживали з 1999, оскільки через тиждень після скандалу, свідок виїхала з дітьми до квартири. Сам ОСОБА_4 казав, що живе сам, і що жодна жінка не переступить цей поріг. Бувала в Карлівці 1-2 рази на рік, відвідувала брата та навідувалася в квартиру. Померлий скупляв поросят та торгував м`ясом на базарі, він мав пивний вагончик. Від друзів та сусідів знає, що позивачка та померлий ходили один до одногою. Чи вони проживали однією сім`єю, свідок не знає. По господарству допомагав чоловік по імені ОСОБА_41 , який і проживав у Гордівського, навіть ще до розлучення. Єдиний раз зустрічалася з ОСОБА_4 у нотаріуса, коли ОСОБА_13 потрібно було виїхати за кордон. За останні три роки, спілкувалася з померлим 5-6 разів телефоном. Про його особисте життя знає зі слів родичів та знайомих. На похованні не була.
Свідок ОСОБА_42 в суді зазначила, що ОСОБА_13 є її рідним братом по матері. Коли свідку було 12 років, мати вийшла заміж за ОСОБА_4 . Після закінчення школи поїхала поступати в Ірпіні. Коли повернулася, з`ясувалося, що у ОСОБА_4 є інші стосунки з ОСОБА_1 , яка є хрещеною ОСОБА_13 . На думку свідка, остання зробила все, щоб сім`я розпалася. Після того, як поїхала з ОСОБА_40 , з померлим не спілкувалася, на поховання не приїжджала, ОСОБА_13 після похорон подзвонив та повідомив, що ОСОБА_1 погрожує. Свідок приїхала до ОСОБА_40 на допомогу брату. Позивачка влаштувала скандал у нотаріуса. Від однокласників та свого рідного батька, знає, що ОСОБА_21 і ОСОБА_24 мали лише інтимні стосунки, спільно сім`єю не проживали. У ОСОБА_13 з батьком були дружні стосунки, останні 2-3 роки, вони часто спілкувалися. ОСОБА_13 приїздив 1-3 рази на рік, телефоном спілкувалися декілька разів на тиждень. Про фінансовий стан померлого, особисто нічого не знає, але з розповідей знайомих, їй відомо, що він працював, добре заробляв і мав певні статки. Після від`їзду до м. Ірпінь, в Карлівці була разів п`ять, ОСОБА_4 бачила пару разів.
Свідок ОСОБА_43 в суді пояснив, що знає ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , останній є його братом. Пам`ятає приблизно з 1 класу (2000-2001 роки). Померлого знає з дитинства, батько свідка також підтримував з ним стосунки. У ОСОБА_4 інколи бачив ОСОБА_1 , але не постійно і була вона не довго. Померлий мав господарство, займався перевезеннями. Свідок наймав його перевозити дрова, коштів у нього не позичав, хто робив ремонт не знає. ОСОБА_13 у старших класах та після закінчення школи, приїжджав до батька, ночував там і свідок. Позивач приходила, але ніякої допомоги по господарству не надавала. Вони ходили один до одного, але свідок не вважає, що жили сім`єю. Кожен жив сам по собі. ОСОБА_4 дуже любив ОСОБА_13 , він подарував синові золоту печатку. Останні 3-4 роки ОСОБА_13 приїжджав до батька 3-4 рази на рік, по телефону також часто спілкувалися. У будинку померлого був деякий безлад. Жив ОСОБА_4 нормально, але зайвого не купляв. Коли ОСОБА_13 виїхав, батько проживав сам. Коли у свідка народився брат, ОСОБА_13 приїздив на один місяць.
Свідок ОСОБА_44 пояснив, що померлий був чоловіком його сестри. Свідок знає позивача та ОСОБА_13 (племінника). З ОСОБА_4 свідок спілкувався постійно, допомагали один одному, приблизно раз на місяць був у нього. Жив нормально, працював, гроші у нього були, свідок неодноразово позичав. Бачив у його дворі позивачку, ОСОБА_4 також інколи був у неї. Щоб ОСОБА_1 поралася у ОСОБА_4 , не бачив. Інколи бачив їх разом у авто. Про особисте життя свідок у померлого не запитував. Вважає, що позивачка з померлим не жили сім`єю, кожен жив окремо, сам по собі. Був у будинку померлого, на наявність чи відсутність жіночих речей у ньому, уваги не звертав, інших ознак присутності жінки у домі не помічав також. Для холостяка, у нього був порядок. ОСОБА_13 приїздив десь раз на рік, зупинявся у свідка та батька, у них були добрі стосунки. Померлий заробляв все сам. Свідок вважає, що авто ОСОБА_4 придбав за свої кошти, користувався автомобілем сам особисто. Свідок їздив з померлим на ринок до м. Полтава продавати автомобіль КІА, але не продав. ОСОБА_4 казав, що якщо не продасть, машина залишиться ОСОБА_13 . 
Позиція суду апеляційної інстанції
Щодо вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю
Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно частин 1 та 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
До членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.
Однак, обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.
При аналізі матеріалів справи колегія суддів звертає уваги на наступні норми процесуального права.
Згідно частини 1 статті 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи зазначене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції бере до уваги акти щодо спільного проживання позивача з померлим за адресою:  АДРЕСА_1 , показання свідків, які зазначили, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 , як подружжя в двох будинках, в обох вели спільне господарство, разом доглядали за худобою та городами, та отримували спільний дохід від продажу отриманих продуктів, мали спільний бюджет та розпоряджалися коштами, в тому числі в інтересах один одного, разом проводили свята та їздили відпочивати, позивач доглядала за ОСОБА_4 під час його хвороби, та приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
При цьому, колегія суддів вважає не достатнім показання свідків на стороні відповідачів для відмови в задоволенні позову в цій частині, оскільки вони не спростовують сімейних відносин між позивачем та померлим. 
Разом з цим суд звертає увагу на положення статі 25 СК України, якими передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.
Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.
Згідно із частини 1 статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
За таких обставин встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не можливо до моменту розірвання попереднього шлюбу.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року по справі № № 755/18012/16-ц.
Отже в даній частині підлягає часткову задоволення позовні вимога, а саме слід встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 21 вересня 2001 року по 30 листопада 2016 року.
Щодо вимог про визнання майна спільною власністю
Згідно із статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України. 
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина 1 статті 69 СК України). 
За частиною першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Крім того, за змістом статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.
Згідно із частинами 2 та 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
З матеріалів справи вбачається, що автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску були придбані під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
При цьому, з показань свідків вбачається, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вели спільне господарство та отримували спільний дохід, крім того позивач офіційно працювала та заробітну плату, майно було придбано для спільних потреб.
Жодних доказів, що спірне майно придбавалося за особисті кошти ОСОБА_4 суду не надано.
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року є спільною власністю ОСОБА_4 і ОСОБА_1 та останеній належить 1/2 частина зазначеного майна.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 , рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року слід скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна – задовольнити частково.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 21 вересня 2001 року по 30 листопада 2016 року.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину майна, а саме на: автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2020 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна – задовольнити частково.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 21 вересня 2001 року по 30 листопада 2016 року.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину майна, а саме на: автомобіль ЗІЛ-130, д.н.з. НОМЕР_1 , 1980 року випуску, вантажний причіп до нього ГБК 819, 1981 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , автомобіль КІА Cerato, д.н.з. НОМЕР_4 , 2008 року випуску.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 січня 2021 року

Головуючий                         Ю.В. Дряниця 

Судді                         П.С. Абрамов

                                                                       О.В. Чумак